Справа № 482/1380/23
Номер провадження 3/482/877/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м. Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Сергієнко С.А. розглянувши матеріали, що надійшли від УПП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 034609 від 06.05.2023 року, «06 травня 2023 року о 14 год. 25 хв. на автомобільній дорозі Н-24 «Миколаїв-Благовіщенське 128км., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ніссан Блюберд» номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння алкогольного у встановленому законом порядку відмовився на місці та у медичному закладі, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Суд має право розглядати саме протокол про адміністративне правопорушення і матеріали справи в межах цього протоколу, не виходячи за межі пред`явленого в протоколі обвинувачення.

Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння визначений відповідною Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р., спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), статтею 266 КУпАП та ін.

У відповідності до ч.ч.2,3 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 2 та 3 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного спяніння, є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Інструкцією (п.п.7,8 розділу І ) та ст. 266 КУпАП передбачено виключний перелік випадків, коли такий огляд проводиться у закладі охорони здоров`я: 1) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським; 2) у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.

Згідно до п.9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до наказу Управління охорони здоров`я Миколаївської ОДА від 30.11.11 № 670-Л, затверджено перелік закладів охорони здоров`я, яким надано право проведення медичного огляду громадян для встановлення факту виживання алкоголю наркотиків чи інших психоактивних речовин та стану сп`яніння.

Суддею досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 034609 від 06.05.2023 року та додані до нього матеріали, зокрема відеозапис з нагрудної камери працівника поліції який додано до протоколу.

На відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції який додано до протоколу зафіксовано місце на блокпосту на автомобільній дорозі Н-24 «Миколаїв-Вознесенськ-Благовіщенське 223 км. де було зупинено транспортний засіб яким керував ОСОБА_1 .

Під час спілкування з ОСОБА_1 працівник поліції не називаючи ознак спяніння встановлених у ОСОБА_1 пропонує останньому пройти огляд і відразу ж додає «Чи ви відмовляєтесь?», на шо ОСОБА_1 вказує що не відмовляється. ОСОБА_1 пояснив працівнику поліції що він випив пів бокала квасу і йому немає чого боятися і переживати. На що працівник поліції сказав, що від квасу прилад теж може дати висновок про наявність спяніння. У подальшому працівник поліції продовжив провокувати ОСОБА_1 відмовитися від проходження огляду. Так він почав розказувати, що прилад привезуть на місце зупинки але через дві години як мінімум, а у подальшому водію необхідно буде пройти огляд у лікарні, що також займе не менше п`яти годин. При цьому працівник поліції зазначив ОСОБА_1 «ви ж спішите, вам краще відмовитися від огляду, так для вас буде краще», на що ОСОБА_1 відповів «Ні, я буду чекати!». У подальшому працівник поліції знімає свою бодікамеру і кладе біля бетонного блоку на блокпості а сам йде розмовляти з ОСОБА_1 , через декілька хвилин працівник поліції знову бере свою бодікамеру, чіпляє на одяг, підходить до ОСОБА_1 і питає чи буде той проходити огляд, на що ОСОБА_1 знову відповідє «так», після цього працівник поліції мовчки щось показує ОСОБА_1 і знову питає чи буде той проходити огляд на що ОСОБА_1 відповідає «ні», працівник поліції швидко оголошує, що це було зафіксовано на бодікамеру і переходить до складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Суддя звертає увагу на те, що у цілому на відеозаписі працівник поліції не називає водію конкретних ознак спяніння виявлених у ОСОБА_1 які могли бути підставою для проведення такого огляду. Крім того, не зважаючи на зазначене водій декілька разів погоджувався пройти огляд, про що особливо наголошував вказуючи на те, що йому немає чого боятися огляду і він впевнений у тому що не перебуває у стані спяніння. Натомість працівник поліції неодноразово провокував відмову ОСОБА_1 вказуючи тому що огляд займе дуже багато часу, називаючи строк проведення огляду який значно перевищує встановлений Інструкцією, «нагадував» водію що той поспішає, вказував що для ОСОБА_1 буде краще відмовитися від огляду оскільки це нібито полегшить його становище при розгляді справи у суді.

Я видно з відеозапису на місці зупинки ОСОБА_1 не було спеціального технічного засобу для проведення огляду водія на стан алкогольного спяніння на місці зупинки і дії працівника поліції спрямовані на схилення ОСОБА_1 до вчинення правопорушення, продиктовані саме цим.

Разом з тим такі дії працівника поліції є не припустимими.

Дослідивши вищевказані докази у судді виникають сумніви, щодо того ОСОБА_1 підлягав огляду на стан сп`яніння відповідно до п. 2 та 3 розділу І Інструкції перед тим як працівниками поліції йому було адресовано вимогу проходження ним огляду на стан сп`яніння. Крім того ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду у встановленому законом порядку, його вимушена відмова якої від нього в решті добився працівник поліції є результатом провокації працівника поліції, здійсненої шляхом введення в оману щодо часу необхідного для проведення огляду, пропозицій і вмовлянь відмовитися від проходження огляду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У ст. 7 КУпАП задекларовано принцип, відповідно до якого кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За вищевикладених обставин, доказів які були зібрані працівниками поліції, відсутності інших переконливих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у суду виникають сумніви щодо доведеності його вини у межах пред`явленого обвинувачення.

Оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а фізична особа є більш слабкою стороною у відносинах з державою (під якою згідно практики Європейського суду Європейського Суду з прав людини розуміється вся сукупність державних органів, установ, їх посадових осіб ) то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку. Обов`язок доведення вини особи у скоєнні правопорушення, інших обставин події правопорушення, що мали місце, покладено на суб`єкта владних повноважень. Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь обвинуваченого.

За вищевказаних обставин суд трактує всі сумніви щодо вини ОСОБА_1 на його користь.

Зважаючи на вищевикладене провадження справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за порушення п.2.5. Правил дорожнього руху та скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 221, 245, ст. 247, 248, 249, 252 , 265, 276 , 280, 283 , п.3 ч.1 ст.284 , 285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: С.А.Сергієнко