Справа № 930/2474/23
Провадження № 33/801/995/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войницька Т. Є.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В. В., за участю секретаря судового засідання Литвина С. С., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Педини Олега Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 19 вересня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 184 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 19 вересня 2023 року провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У постанові суду зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 622328 від 04 вересня 2023 року, 02 вересня 2023 року на автодорозі М-30, близько 21:00 год. син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи мотоциклом ИЖ «Планета», виїхав на дорогу М-30, де допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Однак, оскільки на дату вчинення ОСОБА_3 правопорушення йому ще не виповнилося чотирнадцяти років, у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст.274 КУпАП підлягає закриттю.

Не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, захисник потерпілого ОСОБА_1 адвокат Педина О. А. 16 жовтня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та направити матеріали справи про адміністративне правопорушення до ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області на доопрацювання.

Водночас скаржник просить поновити строк на подання апеляційної скарги, обґрунтовуючи поважність причин його пропуску тим, що суд першої інстанції не викликав ОСОБА_1 як потерпілого у судове засідання для у часті у розгляді справи. Про існування оскаржуваної постанови дізнався із Єдиного державного реєстру судових рішень лише 11 жовтня 2023 року.

На підтвердження доводів апеляційної скарги адвокат Педина О А. зазначає, що суд першої інстанції прийшов до невірного висновку про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП. Натомість, встановивши, що син ОСОБА_2 на момент вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ст. 130 КУпАП не досяг 14-річного віку, місцевий суд зобов`язаний був направити матеріали справи до ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області на доопрацювання для належної кваліфікації дій ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Педина О. А. апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені у ній підстави.

ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги не заперечувала.

Заслухавши пояснення захисника Сікорського А. О. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Згідно вимог статті 289 КУпАП в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

На підтвердження обставин щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження заявник зазначає, що розгляд справи було проведено у відсутність ОСОБА_1 , а про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо лише 11 жовтня 2023 року.

Дослідивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд приходить до висновку про його задоволення, оскільки викладене підтверджується матеріалами справи.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно вимог статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом апеляційної інстанції встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 622328 від 04 вересня 2023 року, 02 вересня 2023 року на автодорозі М-30, близько 21:00 год. син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи мотоциклом ИЖ «Планета», виїхав на дорогу М-30, де допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП, ст. 130 КУпАП, і відповідно ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП (а. с. 1).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент зазначених подій йому виповнилось тринадцять років, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а. с. 15).

Частиною третьою статті 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність батьків за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Отже, правовою підставою для притягнення до відповідальності батьків за ч. 3 ст. 184 КУпАП, є наявність ознак та елементів складу правопорушення, які полягали у неналежному вихованні дитини, що призвело до вчинення неповнолітньою дитиною у віці від 14 до 16 років адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

Кваліфікація правопорушень це встановлення і процесуальне закріплення точної відповідності ознак вчинених особою протиправних дій або бездіяльності до ознак складу конкретного правопорушення, передбаченого адміністративним законодавством.

У справі, що розглядається, зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 622328 від 04 вересня 2023 року подія хоча формально і відповідає складу передбаченому ч. 3 ст. 184 КУпАП, однак при складанні протоколу відповідальною особою не було враховано віковий інтервал кваліфікуючої ознаки, а саме: вчинення правопорушення неповнолітнім віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років, відповідальність за яке передбачена цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слід наголосити, що суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення або змінювати зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення кваліфікацію події. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 та ч. 2 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд виснує, що суд першої інстанції, встановивши, що син ОСОБА_2 на момент вчинення ним правопорушень, зазначених у протоколі серії ВАВ № 622328 від 04 вересня 2023 року, не досягнув 14-річного віку, прийшов до правильного висновку про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що статтею 284 КУпАП не передбачено ухвалення таких постанов, як направлення для усунення недоліків (належного оформлення) або для доопрацювання протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналіз положень чинного законодавства про адміністративні правопорушення дає підстави для висновку, що у разі неналежно оформленого протоколу про адміністративне правопорушення та порушення положень статей 254, 256, 268 КУпАП, зокрема відсутності даних на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП), провадження у справі підлягає закриттю.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 245, 247, 280, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на подання апеляційної скарги на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 19 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу адвоката Педини Олега Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 19 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук