ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9770/23Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 33/817/359/23 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Як визнав суд, ОСОБА_1 , 28.05.2023 року о 21 годині 00 хвилин в с. В. Ходачків Тернопільського району по вул. Тернопільській, 25 керуючи ТЗ Фольксваген Пасат д. н. з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння здійнювався за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6820, на табло якого висвітлився показник 1,5 проміле. Водій з результатами огляду на місці був згідний, від проходження огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі особа яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , вказує на незаконність постанови суду першої інстанції у зв`язку з неповнотою, однобічністю проведеного судового розгляду, неналежним аргументуванням прийнятого рішення, яке ухвалене на припущеннях, без додержання принципу верховенства права, законності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що працівниками патрульної поліції не було повідомлено жодних ознак алкогольного сп`яніння виявлених у ОСОБА_1 .

Звертає увагу суду, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі на алкогольне сп`яніння та враховуючи ці обставини останній не відмовлявся від огляду в медичному закладі. Даний факт, на думку апелянта, стверджуються відсутністю в матеріалах справи письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я.

Вказує, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції жодного разу йому було роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Звертає увагу суду на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано про те, чи дійсна повірка технічного приладу за допомогою якого провадився огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2023 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , який повністю підтримав подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.06.2023 та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №037418 від 28 травня 2023 року, ОСОБА_1 , 28.05.2023 року о 21 годині 00 хвилин в с. В. Ходачків Тернопільського району по вул. Тернопільській, 25 керуючи ТЗ Фольксваген Пасат д. н. з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння здійнювався за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6820, на табло якого висвітлився показник 1,5 проміле. Водій з результатами огляду на місці був згідний, від проходження огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Протокол підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень та заперечень, що також підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та спростовує твердження апелянта про те, що його не ознайомили з правами, передбаченими ст.268 КУпАП.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Як вбачається із матеріалів справи, працівники патрульної поліції було отримано повідомлення від ОСОБА_3 , про те, що в с. В. Ходачків Тернопільського району трапилось ДТП за участю автомобіля марки Пасат чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 .

Після цього працівники пватрульної поліції прибули за викликом та зафіксували вище викладене за допомогою відеофіксації з нагрудних камер, які були оглянуті судом апеляційної інстанції.

Також в матеріалах справи міститься копія протоколу серії ААБ №037419 від 28.05.2023 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

В подальшому працівник поліції повідомив водієві наявні у нього ознаки сп`яніння та, у відповідності до п.2.5 ПДР України, запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, на що водій транспортного засобу ОСОБА_1 погодився.

Відеозаписом з нагрудної камери поліцейського засвідчено, що за результатом проведеного огляду з використанням технічного приладу газоаналізатора « Alcotest 6820» виявлено вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 1,50 проміле, з чим останній погодився та не бажав проходити такий огляд в медичному закладі.

З результативно проведеного огляду ОСОБА_1 погодився, що підтверджується матеріалами провадження.

Таким чином, судом правильно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, оскільки керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відсутність сертифікату відповідності технічного пристрою та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювання, про що апелянт вказує в апеляційній скарзі, не може бути підставою для скасування постанови суду, якою ОСОБА_1 визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності.

Згідно п.5 Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВСУ, МОЗУ від 09 листопада 2015 року №1452/73 перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як слідує з матеріалів справи, зокрема відеозапису з відеокамери поліцейського, такої вимоги ОСОБА_1 не заявляв.

Відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року №1747, зареєстрованого в МЮУ 01.11.2016 року за №1417/29547, «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» повірка газоаналізаторів проводиться 1 раз на рік (п. 23).

Згідно роздруківки з газоаналізатора «Alcotest 6820» останнє калібрування даної вимірювальної техніки проводилась 15 червня 2022 року, тобто чинний до 15 червня 2023 року, що апелянтом не заперечується.

Таким чином, враховуючи те, що газоаналізатор «Alcotest 6810», своєчасно пройшов калібрування та повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, підстав не довіряти його показанням немає, як і немає підстав для визнання недійсним чи неправдивим результату проведеного за його допомогою тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Відсутність направлення для проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що звертає увагу апелянт, як на підставу скасування судового рішення і закриття провадження у справі, є безпідставним, оскільки водій пройшов такий огляд на місці події і був згідний з його результатами.

З огляду на вказані вище докази, які належним чином досліджені судом першої інстанції, вважаю, що дії працівників поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , узгоджуються з приписами ст.266 КУпАП та відповідають вимогам Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735.

Інші доводи апеляційної скарги в цілому повторюють доводи клопотання про закриття провадження у справі, поданому до суду першої інстанції, який надав їм належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин справи про адміністративні правопорушення, а тому не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2023 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя