Справа №463/6430/22
Провадження №3/463/566/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Гирич С.В., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Мельничука І.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління Патрульної поліції у м. Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №085427 від 26 серпня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 25 серпня 2022 року о 23 год 30 хв у м. Львові на вул. Над Джерелом, 1 керував мопедом номер рами НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, порушення мови), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки мопеда та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 22 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Постановою Львівського апеляційного суду від 15 грудня 2022 року апеляційну скаргу захисника Мельничука І.А. задоволено частково, постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, скасовано. Матеріали протоколу про адміністративне правопорушення від 26 серпня 2022 року серії ААД № 085427 стосовно ОСОБА_1 направлено до Управління патрульної поліції у Львівській області для належного оформлення.

Постановою Львівського апеляційного суду від 15 грудня 2022 року, зазначено, що в ході додаткової перевірки підлягають повторному дослідженню та встановленню такі обставини:

- чи свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 о 23:30 год 25 серпня 2022 року на вул. Над Джерелом, 1 у м. Львові було виявлено факт керування саме ОСОБА_1 мопедом (шляхом відібрання додаткових пояснень у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 );

- хто ще із свідків був присутній і може підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом (пояснення осіб);

- чи залишилась інформація про керування мопедом ОСОБА_1 на фото чи відеоносіях (по можливості долучити до справи ).

16 лютого 2023 року на адресу Личаківського районного суду м.Львова поступили матеріали адміністративної справи з Управління Патрульної поліції у м. Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення після апеляційного розгляду та дооформлення.

В судовому засіданні захисник особи, надав пояснення у яких зазначив, що подані до суду докази не містять даних про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як і доказів зупинки вказаного скутера під керуванням останнього. Оскільки транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, тому він і відмовився пройти огляд на стан сп`яніння. З врахуванням викладеного просив провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, оглянувши відеозаписи, суд приходить до наступного.

У відповідності до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із матеріалів справи, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення працівником поліції обґрунтовується адмінпротоколом, записом із бодікамер поліцейських, показаннями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання до суду неодноразово не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подав.

Разом з тим, в поясненнях, наданих під час розгляду справи в суді першої інстанції зазначив, що в ході патрулювання, коли він з напарником рухалися на автомобілі, поряд з автомобілем на відстані приблизно 4-5 метрів вони побачили скутер, на якому їхали дві особи, водій та пасажир під час дії комендантської години. Приблизно через 100 метрів скутер зупинився, та коли він з напарником під`їхали до скутера, то він стояв, на ньому сидів один хлопець, який назвався ОСОБА_1 . Останній пояснив, що скутером він не керував, а керував його товариш, який відлучився ненадовго.

У поясненнях, відібраних працівниками поліції 06.02.2023 року свідок ОСОБА_2 також зазначив, що під час патрулювання 25.08.2023 року було виявлено скутер, на якому перебувало 2 особи, які керували скутером в комендантську годину та прямували на АЗС Укр Петроль. Прибувши на АЗС, підійшли до скутера, на якому сидів лише один чоловік.

Крім того, в судовому засіданні 31.08.2023 року свідок ОСОБА_3 також зазначив, що бачив як 25 серпня 2022 року в комендантську годину на скутері їхало двоє осіб. Водночас, коли він разом зі своїм напарником під`їхали до заправки, то біля скутера була вже одна особа ОСОБА_1 . Хто саме керував мопедом під час руху не бачив, точно стверджувати, що ОСОБА_1 керував скутером не може.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 зазначив, що є товаришем ОСОБА_1 25 серпня 2022 року вони разом з ОСОБА_1 та ще однією особою були у нього вдома на АДРЕСА_2 . Він думав, що ОСОБА_1 у нього залишиться з ночівлею, але останній відмовився та сказав, що буде йти додому, а тому ОСОБА_4 вирішив допомогти йому котити скутер. Крім того, ОСОБА_4 зазначив, що він катався на скутері цілий день, а тому десь за 4 метри до заправки він вирішив заправити транспортний засіб. Заїхавши на заправку він зрозумів, що забув вдома сумку з грошима, а тому повернувся додому. ОСОБА_5 зі скутером залишилися стояти на дорозі. Коли ОСОБА_4 пішов за сумкою і грошима, йому написав ОСОБА_1 про те, що до нього приїхали представники територіальної оборони. Повернувшись до ОСОБА_1 , на місці події вже були представники територіальної оборони та працівники поліції. Крім того, на запитання захисника Калиніва Н.В. ОСОБА_4 повідомив, що 25 серпня 2022 року більшість часу саме він керував транспортним засобом.

Як вбачається з матеріалів справи, жодних доказів того, що транспортний засіб під керування ОСОБА_1 був зупинений представниками територіальної оборони не долучено.

З оглянутого запису із бодікамр поліцейських вбачається, що працівники поліції прибули на місце події після того, як транспортний засіб вже стояв на заправці і хто керував ТЗ парцівники поліції не бачили, а намагалися з`ясувати на місці події.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін. При цьому, як зазначено в ч.2 ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність заст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив свою позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпція факту. Тобто таких, які не залишають місця сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Матеріали адміністративної справи не місять доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та був зупинений працівниками поліції.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Згідно зі ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідно до чинного законодавства України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь, за відсутності достатніх та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами не доведений факт керування останнім транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та порушення п. 2.9 а ПДР, а тому провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Керуючись ст. 247, 279, 280, 283, 284, 288 КпАП України, -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через місцевий суд.

Суддя: Гирич С.В.