Справа 362/2451/23
Провадження 3/362/1373/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2023 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за частиною 2 статті 130, частиною 5 статті 126 КУпАП і

встановив:

ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду не прибув, про причини неприбуття не повідомив.

На думку суду ОСОБА_1 , мав об`єктивну можливість особисто або через представника у повній мірі реалізувати свої права, передбачені статтею 268 КУпАП. Він не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення. У пункті 14 Рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Суд використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, проте ОСОБА_1 , не виконуючи процесуальних обов`язків своєчасно з`являтися до суду за викликом, затягує розгляд справи, що суд розцінює як намагання уникнути відповідальності. За таких обставин і враховуючи обмежені строки притягнення до адміністративної відповідальності, суд приходить до переконання про можливість розгляду справи на підставі наявних матеріалів.

Суд установив, що Баришівський районний суд Київської області постановою від 19 квітня 2022 року визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП, і наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років. Аналогічна постанова прийнята щодо ОСОБА_1 01 грудня 2022 року суддею Святошинського районного суду міста Києва.

Однак, 14 квітня 2023 року о 10:15, на 68 км автодороги М-05, сполученням Київ-Одеса, ОСОБА_1 , керував автомобілем Mersedes Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, зіниці очей, що не реагують на світло, почервоніння очей, від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я Ставищанської ЦРЛ Київської області, відмовився під відеозапис, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 130 КУпАП.

Крім того, 14 квітня 2023 року о 10:15, на 68 км автодороги М-05, сполученням Київ-Одеса, ОСОБА_1 , керував автомобілем «Mersedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому був позбавлений права керування транспортним засобом на 10 років Святошинським районний судом м. Києва від 12 серпня 2022 року, та повторно протягом року постановою Святошинського районного суд м. Києва від 10 жовтня 2022 року дане правопорушення вчинене повторно протягом року, чим порушив п. 2.1-А Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 126 КУпАП.

Зазначені обставини повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративні правопорушення, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення від 14 квітня 2023 року, серія ААБ № 230556, ААБ № 230547, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, рапортом, розпискою,випискою, а також дисками із відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) з нагрудної камери.

Надаючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог статті 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 , а саме пункту 2.5а цих Правил, і наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, а пункту 2.1-А цих Правил, і наявний склад адміністративного правопорушення передбачений частиною 5 статті 126 КУпАП.

При цьому суд, незважаючи на неврахування органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, усіх попередніх притягнень ОСОБА_1 за статтею 130 КУпАП, виходить із висунутого державою обвинувачення на залишає незмінною кваліфікацію вчиненого саме за частиною 2 зазначеної статті.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суд не встановив.

Відповідно до положень статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За приписами частини 2 статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи, що протоколи складено стосовно однієї і тієї ж особи, які передано на розгляд одній і тій же посадовій особі, суд дійшов висновку про необхідність об`єднання протоколів для розгляду. Отже, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення за частиною 2 статті 130 КУпАП як найбільш серйозне правопорушення.

Ураховуючи особу, майновий стан та ступень вини ОСОБА_1 суд уважає, що до останньому слід призначити стягнення за частиною 2 статті 130 КУпАП санкцію у виді адміністративного арешту на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, з урахуванням вимог статті 30 цього Кодексу, що має бути достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Водночас, оскільки у суду відсутня інформація що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 належить саме йому, то суд позбавлений можливості накласти стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

З урахуванням положень статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» і статті 7 Закону України «Державний бюджет України на 2023 рік» із правопорушника слід стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 30, 33, 40-1, 126, 130, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283, 284, 285, 28, 300-1, 304, 307 КУпАП, суд

постановив:

1. Справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 130, частиною 5 статті 126 розглядати в одному провадженні.

2. Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126, частиною 2 статті 130 КУпАП, і накласти на нього стягнення за частиною 2 статті 130 КУпАП у виді:

2.1. адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб;

2.2. позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, приєднавши до нього попередньо накладене стягнення постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 01 грудня 2022 року у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 10 (десять) років.

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривні 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя О.В. Попович