ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/688/23

09 березня 2023 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Цвіркун О. С. розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції № 2 Рівненського районного управління поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09.03.2023 до Костопільського районного суду Рівненської області від Відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області на розгляд надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №725455 від 09.03.2023 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно зазначеного протоколу 04.01.2023 близько 08 год. 30 хв. громадянин ОСОБА_1 за місцем проживання ображав нецензурними словами свою дружину, чим міг спричинити шкоду психологічному здоров`ю , чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, пояснив, що свою дружину не обзивав та не вчиняв відносно неї жодних протиправних дій.

Суд заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99) від 27 жовтня 2004 року, суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Так, за ч.1 ст.173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

При цьому така ознака об`єктивної сторони цього адміністративного закону як психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії чи бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

На підтвердження вини ОСОБА_1 в матеріалах справи наявний протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №725455 від 09.03.2023, однак зазначений протокол складено з порушення ст.256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначені свідки події, а також вказаний протокол не містить будь-яких відомостей та доказів правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, так як у вказаному протоколі міститься лише описання правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, зазначений протокол складено 09.03.2023, а заява про вчинення правопорушення надійшла до відділення поліції 06.01.2023 і 06.01.2023 у потерпілої ОСОБА_2 відібрано пояснення.

Таким чином, незважаючи на те, що в органах поліції вже перебувала заява потерпілої ОСОБА_2 від 06.01.2023 року, протокол складений на підставі заяви останньої лише 09.03.2023, що є порушенням ст.254 КУпАП.

Окрім того, порушивши вимоги ст. 255 КУпАП України відносно обов`язку збирання доказів особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, викладені в протоколі обставини фактично грунтуються виключно на поясненнях потерпілої та не підтверджуються доказами, які б надавали правові підстави для висновку про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , а протокол складено з порушенням ст.254 КУпАП, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП,

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяО. С. Цвіркун