ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/453/23 Головуючий суддя І інстанції Сугачова О. О.
Провадження № 33/818/503/23 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю., за участю

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду міста Харкова від 6 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_1 , -

у с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,,

- визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 07.01.2023 о 23:59 годині у м. Харкові по пр-ту Ювілейному, 34 керував транспортним засобом «Opel Omega» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду в установленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest Drager» та в медичному закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-А у лікаря-нарколога, водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В своїй апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, допитати свідка ОСОБА_1 , дослідити відеозапис з нагрудних камер, оскаржувану постанову скасувати та закрити адміністративне провадження.

Щодо поновлення строку зазначає, що отримав постанову 17 квітня 2023 року та одразу звернувся з відповідною апеляційною скаргою, був впевнений що суд закриє справу.

Свої вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що він не керував транспортним засобом, сидів в авто на пасажирському сидінні, автомобіль стояв, підійшли працівники поліції, почали ображати його, висловлювались нецензурно, говорили російською мовою.

ОСОБА_1 повідомив їм, що він не керував автомобілем, проте поліцейські не реагували.

Після чого поліцейський слав протокол без його присутності.

Також наголошує, що йому не були роз`яснені права, зокрема право на правову допомогу, поліцейські поводили себе нахабно, вчиняли психологічне насильство, ображали з приводу зовнішності і релігійних вподобань.

В районному суді секретар повідомив ОСОБА_1 , що суддя дивилась відеозаписи, проте з огляду на текст постанови виходить що це не так.

Наголошує на тому, що чіткої відмови від проходження огляду він не заявляв

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постановити, апеляційний суд вважає таке клопотання обґрунтованим, оскільки апелянт довів поважність строку на оскарження постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_1 , та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Протокол про адміністративне правопорушення (а. с. 2) відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

В протоколі про адміністративне правопорушення (а. с. 2) працівником поліції зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під безперервну зйомку на бодікамери поліцейських та зазначено їх серійні номери.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення в частині саме складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 до суду не надав.

На питання головуючого судді, ОСОБА_1 повідомив, що до керівництва поліції зі скаргою не звертався, до суду дії працівників поліції не оскаржував.

Апеляційний суд вважає, що обставини правопорушення підтверджуються об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.

Відповідно до п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735 - «водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я»

В матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного сп`яніння.

Таким чином поліцейські діяли в межах закону.

З метою перевірки доводів апелянта, апеляційним судом було задоволено клопотання ОСОБА_1 про дослідження в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер поліцейських.

З відеозаписів, які є безперервними, чітко вбачається, що вночі в комендантську годину в день події, поліцейські побачили автомобіль, який рухався без увімкненого світла фар.

Рух транспортного засобу підтверджується тим, що на початку відео автомобіль знаходився за межами пішохідного переходу, а коли поліцейські під`їхали до нього, автомобіль вже перетнув пішохідний перехід.

На вимогу поліцейських пред`явити документи, ОСОБА_1 категорично відмовився та всіляко перешкоджав встановленню його особи, пояснивши, що документів при собі взагалі не має.

Відкривати застосунок Дія також відмовлявся.

ОСОБА_1 при спілкуванні з поліцейськими вів себе зухвало та постійно сперечався.

В подальшому, поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest Drager», так і в медичному закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-А.

ОСОБА_1 чітко відмовився від проходження обох видів огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також, ОСОБА_1 під відеофіксацію відмовився будь-що підписувати. Декілька разів поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, роз`яснивши наслідки відмови від проходження огляду, однак ОСОБА_1 відмовився.

При цьому, на відео вбачається невідома жінка, яка представилась колишньою дружиною ОСОБА_1 , повідомила, що ОСОБА_1 попрохала пригнати їй автомобіль, при цьому тиснула на працівників поліції, повідомляла, що працює в суді, має зв`язки, висловлювалась нецензурно, нехтуючи перебуванням неповнолітньої дитини поряд.

Таким чином, з огляду на досліджений відеозапис, судом апеляційної інстанції було встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу та відмову від проходження огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора та огляду в закладі охорони здоров`я.

Жодних протиправних дій зі сторони поліцейських не встановлено.

Апеляційний суд наголошує, що в Україні введено режим воєнного стану, який передбачає обмеження прав громадян, зокрема щодо вільного пересування, діє комендантська година і відповідно працівники правоохоронних органів мають забезпечувати громадський порядок, особливо в комендантську годину.

Якщо людина в заборонений час - протягом комендантської години - перебуває на вулиці, то комендантський патруль має право її затримати, перевірити в неї наявність документів, які б давали право на перебування на вулиці, чи підтвердити обставину про відсутність таких документів у даної особи, а також встановити причину порушення комендантської години.

Отже, з дослідженого відеозапису саме з боку ОСОБА_1 вбачається зловживання своїми правами та нехтування вимог закону, при цьому працівники поліції діяли у відповідності до вимог закону.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозаписи з нагрудних камер поліцейських не містять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема - пройти на законну вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд критично ставиться до доводів ОСОБА_1 щодо того, що він не керував транспортним засобом та відповідно не мав обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки факт керування ним транспортним засобом встановлений судами першої та апеляційної інстанцій та зібраними доказами у справі.

Решта доводів апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують, а зводяться лише до припущень.

Окрім іншого, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, ціль накладення будь якого стягнення, полягає у вихованні громадян та у запобіганні вчиненню ними нових правопорушень.

Правила дорожнього руху забезпечують безпеку громадян і їх порушення може призвести до тяжких наслідків.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Московського районного суду міста Харкова від 6 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_1 - задовольнити

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Московського районного суду міста Харкова від 6 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева