Справа № 357/8025/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2023 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , фізичної особи-підприємця, РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 975764, ОСОБА_1 ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків, що призвело до того, що 12.05.2023 близько 10:00 год у класному кабінеті Узинського ліцею № 1 на вул. Ярослава Мудрого, 11-А, у м. Узині Білоцерківського району Київської області її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спровокував конфлікт з однокласником ОСОБА_3 , під час якого висловлювався до нього нецензурною лайкою.

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснила, що загалом син тихий, від класного керівника на сина нарікань ніколи не було. В них повна сім`я, двоє дітей, на обліку у службі у справах дітей їх сім`я не теребуває. Зазначає, що зі слів сина їй відомо, що у школі на перерві, саме ОСОБА_4 образив словесно його, чим розпочав конфлікт. ЇЇ син, у свою чергу, також йому відповів, але нецензурною лайкою не виражався.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суддя дійшов висновку, що справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за … ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

При цьому у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № З «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання: не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення: не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Диспозицією ч. 1 ст.184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення серед іншого зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддею встановлено, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч.1 ст.256 КУпАП. Зокрема, в протоколі не вказано від яких саме, передбачених законодавством обов`язків, з посиланням на норму закону, ухиляється ОСОБА_1 .. Крім цього, самі по собі зазначені у протоколі обставини не можуть бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання покладених на неї обов`язків та не утворюють складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 посадовою особою, яка складала протокол додано копії таких документів: заяви ОСОБА_3 від 15.05.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності батьків ОСОБА_2 ; письмових пояснень ОСОБА_3 ; ОСОБА_2 та ОСОБА_6 . Суддя зазначає, що вказані ксерокопії документів належним чином не завірені посадовою особою Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, що дає підстави суду визнати ці ксерокопії недопустимим доказом обставин, на підтвердження яких вони надані. Крім того, вказані документи не містять обставин, що підлягають встановленню у даній справі.

Таким чином, додані до протоколу про адміністративне правопорушення документи не є належними доказами на підтвердження ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків по вихованню неповнолітнього сина.

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За викладених обставин суддя дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 184 ч. 1, 221, 246, ст. 247 п.1, 248, 249, 251, 252, 256, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА