Справа № 206/2157/23
Провадження № 3/206/1128/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Лукінова Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм, військовослужбовця, сержанта НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1ст. 130 КУпАП,-

за участю захисника-адвоката Маркело Л.В.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 233471 від 01.05.2023 встановлено, що водій ОСОБА_1 , 01.05.2023 о 21 год. 20 хв. в м. Дніпро, Самарський район, вул. Рощинська, буд. 49, керував транспортним засобом Opel Vectra державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, вираження тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився на камеру 470950,475789. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучі повідомленим належним чином. Захисником-адвокатом в судовому засіданні повідомлено суд, про те що останній перебуває за кордоном на підставі посвідчення про відрядження командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 у зв`язку з чим присутнім бути під час розгляду справи не може. Захисник-адвокат Маркело Л.В. в судовому засіданні просив провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з огляду на наступне.

Огляд особи на стан сп`яніння повинен проводитися співробітниками поліції у певній послідовності, яка встановлена в Законі, а саме починатися з відсторонення водія, щодо якого є підстави вважати, що він знаходиться в стані сп`яніння, після запропонування проходження огляду на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу і направлення правопорушника в заклад охорони здоров`я у разі відмови такої особи від огляду на місці або незгоди з його результатами. Згідно з наявних письмових матеріалів справи, а саме протоколу серії БР №233471 від 01.05.2023 відносно ОСОБА_1 , рапорту поліцейського та направлення, ознаками сп`яніння вказані звужені зіниці очей, які не реагують на світло та виражене тремтіння пальців рук. Натомість, з наявного відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, неможливо встановити момент, спосіб та обставини, за яких поліцейськими були виявлені ознаки сп`яніння у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дії і поведінка якої під час застосування технічних засобів відеозапису не виказувала жодних ознак сп`яніння. Крім того, на відеозапису поліцейський світить в очі ОСОБА_1 та зазначає, що в нього занадто звужені зіниці (5хв. 00 сек.), а такої ознаки наркотичного сп`яніння закон не містить і це єдина ознака яку йому повідомляють. Тремтіння пальців рук взагалі не фіксувалось та про це не зазначалось під час спілкування з водієм. Також матеріали справи не містять доказів і на підтвердження факту доставляння особи на огляд у заклад охорони здоров`я, в порушення п. 9 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, на поліцейських покладається обов`язок забезпечити доставку водіїв транспортних засобів на огляд до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. За таких обставин викликають певних сумнівів дії уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Також відсутність доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом вказує на наявність обґрунтованих підстав вважати, що навіть попри складений стосовно останнього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, він міг продовжити свій рух. При цьому підстави зупинення водія ОСОБА_1 , є не зрозумілими, оскільки в рапорті поліцейського взагалі не вказано, що останній порушив правила дорожнього руху. Натомість згідно з відеозаписом поліцейські під час слідування за автомобілем, під керуванням ОСОБА_1 в розмові між собою повідомляють, про те, що авто д.н.з. НОМЕР_3 (час запису 28 хв. 03 сек.) має підтверджену 130 (час запису 29 хв. 19 сек.) і після цього зупиняють транспортний засіб. Вказана обставина свідчить про відсутність законних причин для зупинки автомобіля. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції не можуть бути визнані належними доказами по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є самостійними беззаперечними доказами, а обставини викладені в них повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а вихід за вказані межі є недопустимим, можна прийти до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. А відтак, вважає, що в матеріалах справи відсутні допустимі та належні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, вислухавши думку захисника-адвоката Маркело Л.В., дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом. Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до п. 27Постанови Пленуму Верховного Суду України «Пропрактику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14(із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника.

Відповідно до п. 2.5ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП. Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Протокол про адміністративне правопорушення, серії БР № 233471 від 01.05.2023, складений у відповідності до положень ч. 1 ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 порушуючи вимоги п. 2.5.Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, серії БР №233471 від 01.05.2023 (а.п.3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5) та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Окрім того, дослідивши в судовому засіданні відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення на якому зафіксовано обставини з місця події та з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку (21:24:21), вказана обставина також не спростовується поясненнями сторони захисту, згідно з якими останній зазначив, що відмовився від проходження огляду в медичному закладі, оскільки в нього не було часу на його проходження. Так, належного обґрунтування причин відмови від проходження освідування ОСОБА_1 відеозапис не місить.

Окрім того, згідно з вказаного відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що підтверджується відеозаписом..

Окрім того з вказаного відеозапису встановлено, а саме зі слів ОСОБА_1 , що відносно нього складалися співробітниками поліції вже протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП (21:22:15, 21:19:05).

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі. У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом».

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, відеоматеріалами з нагрудних відеореєстраторів співробітників Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

До доводів сторони захисту про ту обставину, що ОСОБА_1 було зупинено без належних на то обставин, в порушення вимог законодавства, оскільки останнім не було порушено Правил дорожнього руху, суд відноситься критично та не приймає їх до уваги з огляду на наступне.

Згідно з п. 1-3 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у тому числі здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи: перевірка документів особи; опитування особи; поверхнева перевірка і огляд; зупинення транспортного засобу; обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; проникнення до житла чи іншого володіння особи; перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису; перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; поліцейське піклування.

Доказів того, що ОСОБА_1 звертався до відповідного органу національної поліції чи до суду із скаргами на дії працівників поліції, які здійснювали його зупинку, відсторонення від керування та затримання транспортного засобу не надано. А відтак, підстав вважати, що дії працівників поліції були незаконними, щодо зупинення ОСОБА_1 , відсутні.

Щодо доводів сторони захисту про ту обставину, що на відеозапису поліцейських, ОСОБА_1 поліцейським зазначено, лише ознаку сп`яніння, а саме занадто звужені зіниці, а щодо ознаки тремтіння пальців рук співробітником поліції не було вказано останньому, проте вказані ознаки зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, що є порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння, суд відноситься критично, оскільки.

Відповідно до пунктів 2,3,4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.

Як встановлено з протоколу про адміністративне правопорушення, складеному у відповідності до вимог ст. 256 КупАП відносно ОСОБА_1 співробітниками поліції було зазначено, що у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, вказана обставина підтвердження в дослідженому в судовому засідання відеоматеріалами з нагрудних відеореєстраторів співробітників Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області (21:19:53).

Щодо доводів сторони захисту про ту обставину, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту доставляння ОСОБА_1 на огляд у заклад охорони здоров`я, не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, суд неприймає до уваги та відноситься критично, оскільки як було встановлено з дослідженого відеозапису з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 відмовився їхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння без зазначення на те будь-яких причин та в подальшому самостійно вказаний огляд не пройшов (21:18:50).

Щодо доводів сторони захисту про ту обставину, що ОСОБА_1 не було відсторонено від права керування в порушення вимог ст. 266 КУпАП, після складання відносно нього протоколу, суд відноситься критично та не приймає до уваги, оскільки як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису співробітником поліції, ОСОБА_1 було роз`яснено, що його відсторонено від керування в порядку ст. 266 КУпАП та правові наслідки у разі порушення умов відсторонення, на що ОСОБА_1 зазначив, що йому зрозуміло вимоги ст. 266 КУпАП (21:51:23).

На переконання суду, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог стст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, будь-яких істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до нього. При дослідженні матеріалів справи, в тому числі при перегляді відеозаписів, істотних порушень з боку працівників поліції, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису цілком зрозуміло, що події відносяться саме до цієї справи та відбулися саме в той день, час та за тих обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Інші доводи захисника-адвоката Маркело Л.В., суд не приймає їх до уваги та вважає їх такими, що не спростовують вину останнього, а направлені лише на спосіб ухилення від відповідальності шляхом виявлення незначних недоліків та похибок допущених під час складання протоколу.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. ст.251,252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу чи події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, суд не вбачає.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1ст. 33КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2ст. 33КУпАП).

Враховуючи, що санкція ч. 1статті 130 КУпАП передбачає безальтернативне покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1ст.130 КУпАП.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.40-1КУпАПсудовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) Постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.33-35,130,221,245,276-280,283-287 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Поштаренко