Справа № 473/3308/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

"13" липня 2023 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Казарєз К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, що надійшла від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.156 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м.Вознесенськ Миколаївської області, інвалід 2 групи, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , обліковий номер картки платника податків НОМЕР_1

В С Т А Н О В И В:

У протоколі серія ВАВ №821810 від 26.06.2023 року в розділі склад адміністративного правопорушення поліцейським, який склав цей протокол зазначено, що: «26.06.2023 року ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 в магазині «ЧП» здійснював реалізацію тютюнових виробів без марок акцизного податку, чим порушив ст.15 ЗУ «Про реалізацію виробів та обігу спирту етилового та тютюнових виробів»». Згідно з протоколом при огляді було вилучено сигарети без марок акцизного податку різних брендів в кількості 23 пачки.

Дії ОСОБА_2 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані за ч.1 ст.156 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, не підтверджується протоколом серія ВАВ №821810 від 26.06.2023 року та іншими матеріалами провадження.

Так, згідно з протоколом серія ВАВ №821810 від 26.06.2023 року місцем вчинення ОСОБА_2 правопорушення поліцейським визначено с.Дорошівка по вул.Центральна,14 в магазині «ЧП».

Тоді як до матеріалів справи долучено письмові пояснення ОСОБА_2 від 26.06.2023 року, в яких вказано, що 26.06.2023 року ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 здійснював продаж цигарок без марок акцизного збору.

Згідно з копією паспорта ОСОБА_2 проживає в с.Таборівка; в копії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) на ФОП ОСОБА_3 ,та додатку до ліцензії (які долучені до справи) адреса магазину зазначена АДРЕСА_1 .

До справи долучено копію фото цигарок та згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною під час складання адміністративного протоколу ВАВ №821810 від 26.06.2023 року, отримано полімерний пакет, в якому знаходяться 23 пачки цигарок різних брендів без марки акцизного податку. Номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною №155 та порядковий номер №75.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, суд враховує, що ч.1 ст.156 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Згідно ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з протоколу серія ВАВ №821810 від 26.06.2023 року ОСОБА_2 здійснював торгівлю цигарками без марок акцизного збору в с.Дорошівка, натомість як з досліджених матеріалів справи вбачається, що місцем правопорушення є с.Таборівка.

Протокол не підлягає поверненню до поліції, оскільки після повернення протоколу посадовій особі, що його склала, жодні виправлення до протоколу вже внесені не можуть бути, так як згідно п.6 та п.7 Розділу ІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції»: «Усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено».

Тим більше, що згідно із Постановою від 02 вересня 2021 року справа №11-97 сап20 Велика Палата Верховного Суду зазначила таке:

«74. Норми КУпАП, які встановлюють процедуру адміністративного розслідування і стадію розгляду справи уповноваженим органом (судом), не містять законодавчих положень, які б за окресленої правової ситуації передбачали можливість повертати справу про адміністративне правопорушення для дооформлення протоколу й належного виконання вимог статті 256 цього Кодексу у частині забезпечення присутності порушника в суді. Водночас немає й процесуальних норм, які б забороняли, зокрема, судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вимагати від уповноваженого органу виконати належним чином вимоги процесуального закону щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і його реалізації таким чином, щоб можна було вирішити питання про винність особи у вчиненні адміністративного проступку з дотриманням строків розгляду і без порушення прав особи порушника чи осіб, які потерпіли від дій останнього. Принаймні чітких й однозначних положень, які б дозволяли чи забороняли повертати протоколи для забезпечення присутності порушника під час розгляду справи, процесуальне адміністративно-деліктне законодавство не містить.

89. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що відсутність чітко встановленого законом порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення або неузгодженість його складових унеможливлює настання відповідальності судді за свободу суддівського розсуду, тобто можливість судді обирати (визначати) найбільш оптимальний варіант рішення (дії) з кількох юридично допустимих його (її) варіантів».

Враховуючи те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , а вихід за вказані межі є недопустимим, суд приходить до висновку, що протокол серія ВАВ №821810 від 26.06.2023 року не дозволяє встановити всі обов`язкові елементи об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

При цьому судом враховується правова позиція, викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016) про те, що суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, - суду не надано, а суд не уповноважений збирати докази на підтвердження вини ОСОБА_2 , оскільки такий обов`язок ст.251 КУпАП покладає на осіб, уповноважених складати протоколи, в даному випадку на органи Національної поліції, - тому на підставі положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.156, п.1 ч.1 ст.247, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.156 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_4 вилучені предмети торгівлі, які були вилучені згідно із протоколом вилучення речей від 26.06.2023 року, а саме полімерний пакет, в якому знаходиться 23 пачки цигарок фірми різних брендів без марки акцизного податку, який зберігаються згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів ВАВ №821810 від 26.06.2023 року у Вознесенському РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою Миколаївська область, м.Вознесенськ, вул.Київська, 24. Номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною під час складання адміністративного протоколу: 155. Порядковий номер №75.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Н.Б.Зубар