справа № 403/248/23
провадження № 3/388/989/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2023м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Кнурова О.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої соціальним працівником Устинівського територіального центру,

за ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

до Долинського районного суду Кіровоградської області з Відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 324822 від 15.06.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП, у якому, крім іншого, зазначено, що 15.06.2023 о 15 год. 29 хв. ОСОБА_1 здійснювала торгівлю неліцензійною горілкою «Фінляндія» за місцем проживання в АДРЕСА_1 , - чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП.

ОСОБА_1 , яка про день, час та місце розгляду справи повідомлялася засобами телефонного зв`язку за номером зазначеним у поясненнях, які остання підписала, - у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталася.

На підставі зазначеного, враховуючи положення ч. 2 ст. 268 КУпАП у яких наведено виключний перелік адміністративних правопорушень, передбачених відповідними статтями КУпАП, при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, беручи до уваги відсутність вимог щодо обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за ч. 3 ст. 156 КУпАП, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази у справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, встановивши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, та події зазначеного правопорушення, з огляду на таке.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення посадовою особою, якою складено протокол, у вину ОСОБА_2 висувається вчинення дій, передбачених ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Положеннями ч. 3 ст. 156 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Положеннями ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» встановлено обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння.

Так, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, зокрема, з рук (п. 11 ч. 1 ст. 15-3 Закону).

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, вказаною нормою передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення адміністративного правопорушення та наявності у діянні особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу такого адміністративного правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою посадовою особою, якою було порушено провадження у даній справі в якості доказів наявності події правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП та вчинення його ОСОБА_1 додано письмові пояснення ОСОБА_1 від 15.06.2023, в яких остання зазначила, що перебуваючи в м. Долинська придбала 20 літрів без ліцензійної горілки «Фінляндія», яку продала за місцем свого проживання.

Поряд з цим судом відзначається, що сам факт визнання особою вини у вчинені адміністративного правопорушення не може бути достатньою підставною для її притягнення до адміністративної відповідальності за відсутності інших належних доказів і не звільняє особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративні правопорушення від доведення правомірності порушення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Також слід відзначити, що до основоположних засад кримінального провадження, відповідно до п. 10, п. 11 ч. 1 ст. 7 КПК України, відносяться презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини і свобода від самовикриття, які слід застосовувати і під час провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки санкція статті, яка ставиться у вину особі має кримінальну природу.

Таким чином, зазначений вище документ - письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є належним доказом, оскільки на його основі у визначеному законом порядку у повній мірі не можливо встановити наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, суть якого викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.

Також до протоколу про адміністративне правопорушення додано письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.06.2023, за змістом яких вбачається, що останні були запрошені поліцейськими у якості понятих при виявлені та вилучені алкогольних напоїв, однак свідками їх продажу останні не були.

При цьому, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без надання належних і допустимих доказів на підтвердження викладеної у ньому події правопорушення, не є достатнім доказом у справі про адміністративне правопорушення, а отже також визнається судом неналежним.

Інших джерел доказів, які б відповідали вимогам ч. 1 ст. 251 КУпАП посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення суду надано не було.

Окремо слід відзначити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи відсутність достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 156 КУпАП, суд дійшов висновку про не доведення факту події зазначеного правопорушення та, як наслідок, відсутність у діях ОСОБА_1 складу такого адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 251, 280, 283, 284, 287 КУпАП, -

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили у день її перегляду судом апеляційної інстанції у разі залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін, чи зміні постанови.

Суддя О.А. Кнуров