Єдиний унікальний номер 752/9673/19
Апеляційне провадження № 33/824/2033/2023
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Журба С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 21 лютого 2023 року, прийняту відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 21 лютого 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - закрито в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно оскаржуваної постанови 02.05.2019 року о 13 год. 00 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Сітроен», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Ак. Заболотного 174, не вибрав безпечної швидкості руху не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по переду та скоїв з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, тобто вчинив дії, якими порушив вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, ОСОБА_2 направив апеляційну скаргу, в якій просить постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 21 лютого 2023 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (у зв`язку із встановленою відсутністю складу адміністративного правопорушення).

Переглянувши справу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав:

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у порушенні ПДР України, суд першої інстанції констатував, що вина ОСОБА_1 підтверджується відомостями, відміченими в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 178374, від 02.05.2019 року, схемою ДТП, а саме в частині розміщення на проїзній частині місць зіткнення, які розташовані в крайній правій смузі, Таке розміщення місць зіткнення а також характер та розміщення пошкоджень на автомобілях, свідчить саме про часткове зайняття водієм ОСОБА_3 крайньої правої смуги руху.

Додатково суд першої інстанції зазначив, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується висновком експерта №12-1/30 від 01.08.20219 року, в якому відмічено, що в діях водія автомобіля «Сітроен» ОСОБА_1 вбачається невідповідність вимогам п. 12.9б) ПДР України, що є в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням ДТП.

З такою позицією суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитися не може.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було інкриміновано порушення п. 12.1 та п. 13. 1 ПДР України.

Враховуючи той факт, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення не має права виходити за межі представленого обвинувачення, відтак оцінка дій ОСОБА_1 має оцінюватися саме стосовно наявності чи відсутності в його діях порушення саме зазначених норм ПДР України.

Пункт 12.1 ПДР України є загальною нормою і передбачає необхідність в межах безпечної швидкості руху враховувати дорожню обстановку.

Конкретна суть обвинувачення ОСОБА_1 вбачається з п. 13.1 ПДР України, відповідно до якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

В даному випадку суть обвинувачення ОСОБА_1 полягає в тому, що з точки зору працівників поліції він не дотримався безпечної дистанції до автомобіля іншого учасника ДТП. В той же час з механізму та обставин самої ДТП вбачається, що транспортний засіб ОСОБА_1 рухався по основній дорозі і здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота», який виїхав на проїжджу частину з АЗС, пересік смугу розгону та виїхав в смугу руху, по якій рухався ОСОБА_2 .

За своєю суттю дотримання дистанції учасниками дорожнього руху обумовлює обов`язок водія дотримуватися безпечної відстані до автомобіля, який рухається в тому ж напрямку і в тій ж смузі руху. Дотримання інтервалу означає необхідність дотримання безпечної дистанції по відношенню до автомобіля, який рухається в сусідній смузі руху. При цьому, жодне з цих правил не обумовлює можливість вибору відстані до іншого транспортного засобу, який не рухається в цій же або сусідній смузі, а здійснює маневр, виїхавши на смугу руху автомобіля. За таких умов можливість констатації порушення п. 12.1 та п. 13.1 ПДР України ОСОБА_1 в межах висунутих йому обвинувачень є відсутньою.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що з матеріалів справи вбачається порушення ОСОБА_1 інших вимог ПДР України, зокрема п. 12.9. В той же час порушення вимог п. 12.9 ПДР України ОСОБА_1 не інкримінувалися, відтак таке звинувачення в рамках даної справи розглянуте бути не може.

Окремо апеляційний суд звертає увагу на те, що з метою можливості притягнення водія до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд має встановити прями причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями водія та ДТП.

У відповідності до п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

За таких умов, наближаючись по головній дорозі до місця виїзду з АЗС, маючи перевагу в русі, водій ОСОБА_2 був в праві розраховувати, що інші учасники руху, які виїжджають на основну дорогу, виконають вимоги ПДР України щодо пріоритетності руху авто.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд не вбачає наявності прямого причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_1 та фактом ДТП, що в свою чергу обумовлює відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 21 лютого 2023 року прийняту відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Журба