Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 - Білоуса В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Колки Луцького району Волинської області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягувався, не судимого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.09.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 13.07.2023 року о 13:01 годині, на а/д 0-030850 в селі Рованці Луцького району, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN T4, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, як на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу, так і у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 , всупереч вимогам п.2.5 ПДР України, відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.29-31).

Не погоджуючись із постановою судді особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та постановити нову про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, вирішити питання про повернення судового збору.

Вважає постанову суду незаконною і такою, що підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі. Вказує на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги його твердження, що працівники поліції взагалі не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці складання протоколу, так і в закладах охорони здоров`я і при цьому склали відповідні документи. Дані твердження підтверджуються відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції (а.с.35-37).

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали останню з мотивів, викладених в ній, та просили її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення доводиться:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №061210 від 13.07.2023 року (а.с.1);

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 (а.с.2);

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції щодо ОСОБА_1 (а.с.3);

-рапортом інспектора СРПП ВП № 3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ст. лейтенанта поліції Косило А. від 13.07.2023 року (а.с.4);

-відеозаписом події (а.с.7).

Згідно довідки начальника ВП № 3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Демчука О. від 15.07.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КпАП України; останній отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 13.05.2016 року (а.с.5).

В ході розгляду справи судом першої інстанції було допитано в якості свідка працівника поліції ОСОБА_2 , який пояснив, що 13.07.2023 року в ході патрулювання було виявлено автомобіль VOLKSWAGEN T4, який рухався в селі Рованці, маючи несправність задніх фар. Вказаний автомобіль було зупинено їх екіпажем. В ході спілкування з водієм транспортного засобу було встановлено, що це ОСОБА_1 . Оскільки у водія ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння - почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Від проходження такого огляду, як на місці зупинки, так і у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

У постанові суду першої інстанції вірно зазначено, що пояснення ОСОБА_1 в тій частині, що працівники поліції взагалі не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, суд до уваги не приймає, оскільки такі його показання об`єктивно спростовуються дослідженим судом відеозаписом із нагрудної боді-камери поліцейського. Не визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення, суд оцінює критично, вважає це обраним ним способом захисту, який має на меті уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Крім цього факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, був зафіксований за допомогою технічного засобу відеозапису, що в повній мірі відповідає вимогам ч.2 ст.266 КпАП України. За таких обставин у суду відсутні підстави вважати, що інспектором поліції при складенні адміністративних матеріалів було порушено вимоги Інструкції, а тому доводи ОСОБА_1 та його захисника про зворотне є безпідставними. З даними твердженнями суду першої інстанції повністю погоджується апеляційний суд.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.