Справа№721/843/23
Провадження № 3/721/611/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

Суддя Путильського районного суду Чернівецької області Стефанко У.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Путила справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП:

відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

27.07.2023 року о 16 год. 30 хв. прикордонним нарядом "Контрольний пост" був виявлений ОСОБА_1 під час спроби незаконного перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску на напрямку 672 прикордонного знаку на відстані 30000 метрів від лінії державного кордону на території Путильської ОТГ, Вижницького району, Чернівецької області, на ділянці відповідальності ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_2 ". Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги cт.cт. 9, 12 ЗУ України «Про державний кордон України» та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився від нього до суду надійшла заява (пояснення) у якій зазначає, що наміру перетинати державний кодон України у нього не було. 27.07.2023 року від перебував у Вижницькому районі з робочим візитом, оскільки працює водієм-екпедитором у фірмі "1001 дрібниць" на підтвердження чого до заяви також надав подорожній лисл вантажного автомобіля від 27.07.2023 року. Просив провадження у справі закрити.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях, при цьому суд виходить з наступного:

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачено відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України, будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону України.

Об`єктивна сторона правопорушення, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Відповідно до вимог Закону України «Про державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Відповідно до вимог Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України. Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Суб`єктом правопорушення може бути громадянин України, іноземець або особа без громадянства.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №132497 від 27.07.2023 року, ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він 27.07.2023 року о 16 год. 30 хв. був виявлений прикордонним нарядом "Контрольний пост" під час спроби незаконного перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску на напрямку 672 прикордонного знаку на відстані 30000 метрів від лінії державного кордону на території Путильської ОТГ, Вижницького району, Чернівецької області, на ділянці відповідальності ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

З письмових пояснень ОСОБА_1 надісланих до суду вбачається, що останній 27.07.2023 року перебував у Вижницькому районі з робочим візитом, наміру перетинати державний кордон не мав. У клопотанні до голови Путильського районного суду щодо розгляду справи у його відсутність та визнання вини ОСОБА_1 , не зазначено, у чому саме останній визнає себе винним, а відтак таке не є належним та допустимим доказом на підтвердження його вини саме за інкримінованим правопорушенням з огляду на його письмові пояснення.

Будь-яких інших переконливих доказів матеріали справи не містять, факт незаконного перетинання кордону ОСОБА_1 не зафіксовано, також не доведено, що в останнього був умисел на спробу перетинання Державного кордону.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд не уповноважений перекладати цей обов`язок на себе.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що у діях ОСОБА_1 відсутні об`єктивна та суб`єктивна сторони складу адміністративного правопорушення, тобто відсутні правові підстави притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, неможливо встановити наявність складу вказаного адміністративного правопорушення, та як із фабули викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення це не видається можливим.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Статтею 62 ч. 3 Конституції України встановлено, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 204-1, ст. 247 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Путильський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Уляна СТЕФАНКО