Провадження № 3/201/4592/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Шелестов К.О., з секретарем: Коваль В.В., за участю: прокурора Демченко Д.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Бублейник В.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з УСР у Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Межова Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працевлаштованого на посаді ректора Дніпровського державного аграрно-економічного університету, проживаючого за адерсою: АДРЕСА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з УСР у Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу, Дніпропетровський державний аграрно-економічний університет утворений відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 р. № 485 «Деякі питання утворення Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету», наказу Міністерства освіти і науки України від 09 серпня 2013 року № 1139 «Про заходи, пов?язані з утворенням Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету», розпорядження Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 року № 788-р «Деякі питання утворення Університету митної справи та фінансів» Дніпропетровський державний аграрно-економічний університет утворений шляхом реорганізації Дніпропетровського державного аграрного університету і є правонаступником усіх прав і обов?язків Дніпропетровського державного аграрного університету (заснований 11 вересня 1922 року), зареєстрованого 15 січня 2002 року, .

Дніпровський державний аграрно-економічний університет (далі - Університет) утворений шляхом реорганізації Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 24 травня 2017 року № 740 «Про перейменування Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету та його структурних підрозділів» та є правонаступником усіх прав і обов`язків Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету.

Університет є закладом вищої освіти, що провадить інноваційну освітню діяльність за різними ступенями вищої освіти (у тому числі доктора філософії), проводить фундаментальні та прикладні наукові дослідження, є провідним науковим і методичним центром, має розвинуту інфраструктуру навчальних, наукових і науково-виробничих підрозділів, сприяє поширенню наукових знань та провадить культурно-просвітницьку діяльність.

Університет є юридичною особою, має майно (надане йому на правах господарського відання), самостійний баланс, рахунки в установах банків та відділеннях Державної казначейської служби України, герб, прапор, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням; може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і мати обов`язки, бути позивачем і відповідачем у суді, виступати засновником (співзасновником) інших юридичних осіб, які здійснюють свою діяльність відповідно до напрямів навчально-науково-виробничої діяльності Університету.

Міністерство освіти і науки України реалізує права та обов`язки уповноваженого Кабінетом Міністрів України (далі - засновник) органу стосовно Університету, як центральний орган виконавчої влади в сфері освіти і науки, у підпорядкуванні та сфері управління якого перебуває Університет.

Таким чином, Дніпровський державний аграрно-економічний університет (далі - ДДАЕУ) є юридичною особою публічного права.

Наказом Міністерства освіти і науки України від 17.02.2021 року № 66-к «Про призначення на посаду ректора» ОСОБА_1 призначено ректором Дніпровського державного аграрно-економічного університету з 18.02.2021 року до 17.02.2026 року, як обраного за конкурсом.

Також 17 лютого 2021 року було укладено контракт № П-138, щодо призначення ОСОБА_1 ректором Дніпровського державного аграрно-економічного університету.

Наказом ДДАЕУ від 31.08.2021 року № 2670 «Щодо особового складу» ОСОБА_1 , доктора наук з державного управління, професора прийнято на роботу за внутрішнім сумісництвом на посаду професора на 0,5 ставки кафедри тракторів і сільськогосподарських машин по строковому трудовому договору з 01.09.2021 року по 30.06.2022 року.

Відповідно до Роз`яснення НАЗК від 29.12.2021 року № 11 "Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю" у цілях визначення суб?єктів, на яких поширюється дія Закону (відповідно до підпункту «и» пункту 1 частини першої статті 3 Закону), під «посадовими та службовими особами інших державних органів» слід розуміти працівників державних органів, які здійснюють функції представників влади або обіймають посади, пов?язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.

Під «посадовими особами юридичних осіб публічного права» (відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону) слід розуміти працівників юридичних осіб публічного права, які наділені посадовими повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції. Визначальним при цьому є обсяг функцій (обов?язків) відповідного працівника.

Організаційно-розпорядчі функції (обов?язки) - це обов?язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Згідно з умовами контракту ОСОБА_1 - керівник діє від імені закладу вищої освіти, представляє його інтереси у відносинах з підприємствами, установами, організаціями будь-якої форми власності, фізичними особами та у судових органах, органах державної влади та органах місцевого самоврядування. Має право розпоряджатися майном та коштами закладу вищої освіти у межах обсягів та у порядку, визначеному законодавством, цим контрактом, статутом закладу вищої освіти. Представляти інтереси уповноваженого органу управління стосовно реєстрації прав на нерухоме майно, яке закріплено за закладом вищої освіти на праві господарського відання. Укладати від імені закладу вищої освіти договори відповідно до законодавства. Відкривати від імені закладу вищої освіти рахунки в банках та в органах Казначейства у порядку, встановленому законодавством. Приймати на роботу та звільняти з роботи працівників закладу вищої освіти, визначати їх функціональні обов?язки, застосовувати до них заходи заохочення та дисциплінарні стягнення. Формувати контингент осіб, які навчаються у закладі вищої освіти. Відраховувати із закладу вищої освіти та поновлювати на навчання в ньому здобувачів вищої освіти за погодженням з органами студентського самоврядування та первинними профспілковими організаціями осіб, які навчаються (якщо дана особа є членом профспілки). Контролювати якість освіти та організацію освітнього процесу, оцінювати якість роботи працівників закладу вищої освіти, вимагати належного виконання ними своїх посадових обов?язків, відповідно до законодавства та внутрішніх актів закладу вищої освіти. Делегувати відповідно до статуту закладу вищої освіти частину своїх повноважень своїм заступникам та керівникам структурних підрозділів. Видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження, давати обов?язкові для виконання всіма учасниками освітнього процесу і структурними підрозділами закладу вищої освіти доручення. Вирішувати питання фінансово-господарської діяльності закладу вищої освіти, затверджувати його структуру та штатний розпис. Вирішувати інші питання, що згідно із законодавством, статутом закладу вищої освіти і цим контрактом належать до компетенції керівника.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи ректором ДДАЕУ є посадовою особою юридичної особи публічного права і відповідно до положень підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб?єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону та є суб?єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Встановлено, що 25.05.2022 року до ректора ДДАЕУ ОСОБА_1 зі службовою запискою щодо преміювання науково-педагогічних працівників за видання наукових монографій, звернувся проректор з наукової та інноваційної діяльності ОСОБА_2 .

Ректор ДДАЕУ ОСОБА_1 розглянув дану службову записку та наклав свою візу. У подальшому, 25.05.2022 року було видано наказ № 1006 «Про преміювання», згідно якого премійовано наукових та науково-педагогічних працівників у травні 2022 року за монографії, в тому числі і професора кафедри тракторів і сільськогосподарських машин ОСОБА_1 у сумі 3 000,00 грн.

Отже, ректор ДДАЕУ ОСОБА_1 перед розглядом службової записки проректора з наукової та інноваційної діяльності ОСОБА_3 від 25.05.2022 року щодо преміювання науково-педагогічних працівників за видання наукових монографій в тому числі і професора кафедри тракторів і сільськогосподарських машин ОСОБА_1 , не повідомив про наявний конфлікт інтересів ні Міністерство освіти і науки України (далі - МОН України), ні Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК).

Згідно листа МОН України (вх. №2034 від 31.07.2023 року) повідомлень про наявний конфлікт інтересів не надходило. Також у листі НАЗК (вх. № 2155 від 15.08.2023 року) вказано, що повідомлень про наявність реального конфлікту інтересів до Національного агентства не надходило.

Приватний інтерес ОСОБА_1 полягає у використанні ним адміністративної посади ректора ДДАЕУ та своїх дискреційних повноважень з метою збільшення матеріального добробуту за рахунок додаткових виплат, доплат, надбавок відносно себе.

Реальний конфлікт інтересів ОСОБА_1 полягає у суперечності між його приватним інтересом, зумовленим бажанням отримати стимулюючі виплати та службовими повноваженнями ректора, що впливає на об`єктивність та неупередженість під час прийняття рішення щодо премій, надбавок та доплат.

Таким чином, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді ректора ДДАЕУ та будучи, згідно п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII, суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, знаходячись на робочому місці, всупереч вимогам ч. 1 ст. 28 Закону не пізніше наступного робочого дня, а саме 26 травня 2022 року з моменту розгляду службової записки проректора з наукової та інноваційної діяльності ОСОБА_3 від 25.05.2022 року щодо преміювання науково-педагогічних працівників за видання наукових монографій, в тому числі і відносно себе як професора кафедри тракторів і сільськогосподарських машин, не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів у встановленому законом випадку та порядку ні МОН України, ні НАЗК, чим вчинив правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав та просив закрити провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Бублейник В.А. просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, враховуючи, що розгляд службової записки не тягне за собою жодних юридичних наслідків, у зв`язку з чим, відсутня необхідність повідомляти про наявність реального конфлікту інтересів.

Прокурор Демченко Д.В. у судовому засіданні вважав за можливе притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, посилаючись на достатність доказів винуватості останнього у вчиненні зазначеного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку адвоката і прокурора, суд доходить до наступних висновків.

У диспозиції ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, передбачено, що відповідальність особи за цією статтею наступає у разі неповідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Згідно абз. 11 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Вимогами КУпАП, визначено, що одним із завдань провадження у адміністративних справах цієї категорії є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на з`ясуванні таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Суди мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суди зобов`язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ, КпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу якості закону. В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Так, Наказом Міністерства освіти і науки України від 17.02.2021 року № 66-к «Про призначення на посаду ректора» ОСОБА_1 призначено ректором Дніпровського державного аграрно-економічного університету з 18.02.2021 року до 17.02.2026 року, як обраного за конкурсом.

17 лютого 2021 року було укладено контракт № П-138, щодо призначення ОСОБА_1 ректором Дніпровського державного аграрно-економічного університету.

Наказом ДДАЕУ від 31.08.2021 року № 2670 «Щодо особового складу» ОСОБА_1 , доктора наук з державного управління, професора прийнято на роботу за внутрішнім сумісництвом на посаду професора на 0,5 ставки кафедри тракторів і сільськогосподарських машин по строковому трудовому договору з 01.09.2021 року по 30.06.2022 року.

25.05.2022 року до ректора ДДАЕУ ОСОБА_1 зі службовою запискою щодо преміювання науково-педагогічних працівників за видання наукових монографій, звернувся проректор з наукової та інноваційної діяльності ОСОБА_2 .

Ректор ДДАЕУ ОСОБА_1 розглянув дану службову записку та наклав свою візу. У подальшому, 25.05.2022 року було видано наказ № 1006 «Про преміювання», згідно якого премійовано наукових та науково-педагогічних працівників у травні 2022 року за монографії, в тому числі і професора кафедри тракторів і сільськогосподарських машин ОСОБА_1 у сумі 3 000,00 грн.

Статтею 28 передбачено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Підставою адміністративної відповідальності є наявність у діях особи всіх ознак складу правопорушення, передбаченого Законом, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують дане суспільно небезпечне діяння як правопорушення.

Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушення.

Як вбачається з вказаного протоколу, ОСОБА_1 інкримінується те, що він не повідомив у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, при цьому зі змісту протоколу встановлено, що останній розглянув службову записку проректора з наукової та інноваційної діяльності ОСОБА_4 , щодо преміювання, шляхом накладення своєї візи, однак, безпосереднє візування документу не є юридично значимою дією, оскільки не тягне за собою жодних правових наслідків, враховуючи, що в подальшому було видано наказ № 1006 «Про преміювання» від 25 травня 2022 року, в результаті винесення якого і було нараховано премія. При цьому за вказаними обставинами ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-2 КУпАП, відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2023 року

Згідно зі ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI. представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Тобто, Європейський суд з прав людини фактично визнав застосування гарантій ст. 6 Конвенції на адміністративні правопорушення, а не тільки кримінальні.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-7 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, стосовно нього підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч. 6,7 ст. 126 Конституції України, Законом України Про запобігання корупції, ст.ст. 7, 9, 10, 11, 247, 283-285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП - закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: К.О. Шелестов