Справа № 345/4991/23
Провадження № 33/4808/785/23
Категорія ст. 173-2 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Кардаш О. І.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Сидора В.Я., потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 жовтня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого військовій частині НОМЕР_2 , громадянина України,

визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції за змістом постанови встановив, що ОСОБА_1 24 вересня 2023 близько 11.00 год. за місцем свого проживання АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого ображав нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, чим спричинив їй психологічну невпевненість та нездатність захистити себе, за що передбачена відповідальність за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджується з оскарженим рішення через те, що, на його думку, адміністративна справа щодо нього за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю, оскільки відсутній склад правопорушення в його діях. Зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, застосування психічного та фізичного насильства з його боку по відношенню до дружини ґрунтується виключно на її поясненнях та поясненнях дочки, яка на той час взагалі дома не була. Пояснює, що дружина ОСОБА_3 з хати не виходила, при ньому пояснення проти ОСОБА_1 не давала, за медичною допомогою до закладів охорони здоров`я не зверталася. Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та рапорти працівників поліції є похідними від пояснень дочки, яка не була присутня під час бесіди з дружиною. Вважає, що підтвердження того, що я він вчиняв домашнє насильство по відношенню до своєї дружини нічим не підтверджено, оскільки інших, будь яких, належних та допустимих доказів на підтвердження цього обвинувачення, не надано.

В судове засідання апеляційного суду з`явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якому роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, захисник Сидор В.Я., якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП, потерпіла ОСОБА_2 , якій роз`яснені права, передбачені ст. 269 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_1 та захисник Сидор В.Я. підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів викладених у ній, та просили задовольнити її;

- ОСОБА_2 просила постанову суду залишити без змін. Пояснила, що в день події ОСОБА_1 її штовхав, тягав за руки, волосся, вуха, застосовував фізичну силу, та вона падала на землю. Вказала, що тривалий час до цього таке ж було. Зверталась за медичною допомогою.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , доводи його захисника Сидора Я.М., перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису тягне за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Об`єктивна сторона вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Виходячи з тлумачення диспозиції даної норми КУпАП, орган поліції зобов`язаний при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначати конкретно, в чому саме полягало психологічне насильство, а також вказати яка шкода заподіяна або могла бути заподіяна фізичному чи психологічному здоров`ю, що прямо витікає з диспозиції статті (погрози, образи, чи переслідування, позбавлення житла, їжі, тощо) і це є обов`язковим.

Відповідно до ч. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

сексуальне насильство - форма домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності.

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру;

економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доводиться сукупністю доказів, які були надані суду першої інстанції та досліджені під час судового розгляду, з чим погоджується апеляційний суд.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 24 вересня 2023 року серії ВАБ №993191 (а.с. 1);терміновим заборонним приписом стосовно кривдника ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , який складений відносно останнього строком на 5 діб з 10:00 год. 24.09.2023 (а.с. 2); формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 24 вересня 2023 року, згідно з якою ОСОБА_1 є кривдником, а ОСОБА_2 постраждалою особою (а.с. 3); протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 24 вересня 2023 року за зверненням ОСОБА_2 про притягнення її чоловіка ОСОБА_1 до відповідальності, так як останній відносно неї застосував фізичне насилля, яке виразилося в душенні (а.с. 4); письмовими поясненнями від ОСОБА_2 , де вказано, що її чоловік ОСОБА_1 24 вересня 2023 року близько 11.00 год. розпочав з нею конфлікт, в ході якого почав ображати її нецензурними словами, принижувати та застосував до неї фізичне насилля: сильно стискав руками її шию, бив по обличчю руками (а.с. 6) та іншими.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню та мають значення при прийнятті рішення по справі, є належними та допустимими. Відповідно відсутні сумніви у їх достовірності та істинності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24 вересня 2023 року серії ВАБ №993191 (а.с. 1)24 вересня 2023 року близько 11 години гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 вчинив по відношенню до своєю дружини гр. ОСОБА_2 домашнє насильство, фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого ображав нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - поліцейським СРПП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, сержантом поліції Микуляком Ю.Л., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

Підстав вважати, що цей протокол складено з порушенням ст. 256 КУпАП, відповідних Інструкцій, не здобуто.

В письмових поясненнях ОСОБА_2 від 24 вересня 2023 року (а.с. 6), зазначила, що 24 вересня 2023 року, перебуваючи вдома, чоловік ОСОБА_1 , близько 11 год. почав сваритися з нею, що вона все робить не так, неправильно, тобто не слухає його. Вона почала виправдовуватись, а він кричав обзивав її дуже поганими словами та ображав. Потім ОСОБА_1 штовхнув її на диван і притискав руками за шию. ОСОБА_1 дуже голосно кричав та психологічно принижував її. Від судово-медичної експертизи ОСОБА_2 відмовилась.

Під час апеляційного розгляду допитано свідка ОСОБА_4 , яка попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, та за відмову від дачі показань.

Свідок ОСОБА_4 показала, що її батько постійно вчиняє щодо матері домашнє насильство фізичного та психологічного характеру. В день події зателефонувала до матері ОСОБА_2 , і та вказала, що батько б`є її, та застосовує фізичну силу. Тоді ОСОБА_4 викликала поліцію та приїхала до батьків задля припинення конфлікту.

На відеозаписі, який наданий потерпілою ОСОБА_2 зафіксовано події та обставини 24 вересня 2023 року та підтверджують факт наявності конфлікту, факт звернення до правоохоронних органів внаслідок чого за місцем проживання прибула поліція.

Будь-яких сумнівів щодо показань потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 під час апеляційного не встановлено, їх показання узгоджуються з іншими матеріалами провадження.

Показання ОСОБА_1 вважаю такими, що не відповідають дійсності та спростовуються сукупністю доказів по справі.

Під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Обставин, які б підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а доводи апеляційної скарги зводяться фактично до повторного перегляду встановлених судом першої інстанції обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на наведене, постанову судді суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Івано Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло