КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/3518/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2023 року місто Київ

справа № 757/9080/23-п

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 19 квітня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 19 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 19 квітня 2023 рокускасувати, а справу надіслати на новий розгляд.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що 07 квітня 2023 року ним через електронний кабінет в системі «Електронний суд» до суду першої інстанції подано клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання правопорушника, місцем реєстрації автомобіля, однак суд першої інстанції, розглядаючи справу, не розглянув його клопотання та не прийняв жодного рішення з цього приводу.

Вказував, що оскільки він є військовослужбовцем та з огляду на діючий режим воєнного стану в країні йому складно було прибути на засідання, призначене судом. Про це він повідомив у клопотанні.

Вважає, що він був позбавлений можливості скористатися своїми правами, передбаченими законодавством, не зміг надати відомості, що, на його думку, пом`якшують відповідальність.

Також ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 19 квітня 2023 року.

Посилався на те, що станом на день подачі апеляційної скарги йому не надходила постанова Печерського районного суду міста Києва від 19 квітня 2023 року. В той же час до його електронного кабінету «Електронного суду» вказана постанова надійшла 04 травня 2023 року о 12:36 год.

Відповідно до вимог частини 1 статті 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

У судове засідання апеляційного суду, призначене на 25 липня 2023 року о 14.15 год. ОСОБА_1 та інший учасник ДТП водій ОСОБА_2 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судової повістки на електронну адресу, яка була ним зазначена у апеляційній скарзі: .

У постанові Верховного Суду від 20 січня 2023 року у справі №465/6147/18 суд виходив із того, що якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

А відтак, суд апеляційної інстанції вважає неявку ОСОБА_1 та іншого учасника ДТП водія ОСОБА_2 такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи та вважає можливим розглядати справу за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та клопотання про поновлення строку на апеляційне скарження, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 19 квітня 2023 року у відсутність ОСОБА_1 , доказів отримання вказаної постанови ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Апеляційна скарга подана до суду 15 травня 2023 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за доцільне його поновити.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п.13.1 вказаних Правил водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №369217, 28 лютого 2023 року о 12.00 год. в місті Києві на перехресті провулку Липський - вулиці Липська, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «NISSAN Micra», д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення - наїзд на припаркований автомобіль «Mercedes Sprinter 316 Reform», д.н.з. НОМЕР_2 , водієм якого є ОСОБА_2 внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.2.3 (б), 13.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП знайшла своє підтвердження зібраними по справі доказами, відповідає фактичним обставинам справи є обґрунтованим.

Такий висновок підтверджується сукупністю доказів, оцінених судом першої інстанції, а саме: схемою місця ДТП від 28 лютого 2023 року, на якій вказано місце зіткнення та розташування транспортних засобів; поясненнями водіїв: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 від 28 лютого 2023 року, він керуючи автомобілем «NISSAN Micra», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Липській в місті Києві здійснив правий поворот у провулок Липський. В цей час відчув, що його автомобіль не реагує на педаль гальма, він щосили давив на педаль, але автомобіль продовжував рух та зіткнувся з припаркованим автомобілем «Mercedes Sprinter». Вказував, що він намагався уникнути зіткнення, однак йому цього не вдалося.

З письмових пояснень водія ОСОБА_2 від 28 лютого 2023 року вбачається, що він керуючи автомобілем «Mercedes Sprinter 316», д.н.з. НОМЕР_2 в місті Києві по вул. Липській здійснив зупинку на перехресті з провулком Липським і відійшов виконати доставку. Коли повернувся до автомобіля, то побачив, що з ним зіткнувся «лоб в лоб» автомобіль «NISSAN Micra», пошкодивши бампер на обох авто.

Як вбачається зі схеми ДТП, пошкодження транспортних засобів, локалізовані на автомобілі «NISSAN Micra», д.н.з. НОМЕР_1 - передній бампер, на автомобілі «Mercedes Sprinter 316», д.н.з. НОМЕР_2 - передній бампер.

Отже, дорожня ситуація, за якої сталася ДТП 28 лютого 2023 року, сукупність наведених вище доказів з урахуванням характеру та локалізації пошкоджень транспортних засобів під час взаємного контактування та відповідних положень підтверджує факт того, що саме водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.3 б), 13.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.

А відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на те, що 07 квітня 2023 року ОСОБА_1 через електронний кабінет в системі «Електронний суд» до суду першої інстанції подано клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання правопорушника, місцем реєстрації автомобіля, однак суд першої інстанції, розглядаючи справу, не розглянув його клопотання та не прийняв жодного рішення з цього приводу, суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до положень ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

За загальним правилом, справи даної категорії можуть розглядатися як за місцем вчинення правопорушення, так і за місцем обліку транспортних засобів або за місце проживання порушника.

Таким чином, розгляд справи судом першої інстанції за місцем вчинення правопорушення відповідає положенням Закону і не може слугувати підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

При вирішенні справи апеляційний суд також звертає увагу і на те, що в апеляційній скарзі апелянт просив скасувати постанову суду першої інстанції, а справу надіслати на новий розгляд. В той же час, відповідно до положень ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Отже, право на скасування постанови суду першої інстанції та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції у апеляційного суду відсутнє.

Що стосується посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості скористатися своїми правами, передбаченими законодавством, не зміг надати відомості, що, на його думку, пом`якшують відповідальність, то право на надання доказів та пояснень ОСОБА_1 було в повній мірі реалізовано в суді апеляційної інстанції, чим останній не скористався.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду міста Києва від 19 квітня 2023 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 19 квітня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.