Справа № 703/2217/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., за участю секретаря судового засідання Литвин Г.Т., прокурорів Фуркало В.С., Сільченко Н.М., особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Холодянка В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ротмістрівка Смілянського району Черкаської області, громадянки України, працюючої секретарем Ротмістрівської сільської ради, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, -

у с т а н о в и в :

10 травня 2023 року оперуповноваженим УСР в Черкаській області старшим лейтенантом поліції Горбенко О.С. складено протоколу №193/2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідно до якого, ОСОБА_1 , будучи секретарем Ротмістрівської сільської ради Черкаського району Черкаської області та відповідно до підпункту «а» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила належним чином про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час голосування за рішення №16-64/VІІІ від 24 грудня 2021 року «Про встановлення умов оплати праці сільському голові Ротмістрівської сільської ради на 2022 рік», будучи у прямому підпорядкуванні у сільського голови ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, 10 травня 2023 року оперуповноваженим УСР в Черкаській області старшим лейтенантом поліції Горбенко О.С. складено протоколу №194/2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідно до якого, ОСОБА_1 , будучи секретарем Ротмістрівської сільської ради Черкаського району Черкаської області та відповідно до підпункту «а» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», проголосувала «за» при наявності у неї реального конфлікту інтересів за рішення №16-64/VІІІ від 24 грудня 2021 року «Про встановлення умов оплати праці сільському голові Ротмістрівської сільської ради на 2022 рік», будучи у прямому підпорядкуванні у сільського голови ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Також, 10 травня 2023 року оперуповноваженим УСР в Черкаській області старшим лейтенантом поліції Горбенко О.С. складено протоколу №195/2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідно до якого, ОСОБА_1 , будучи секретарем Ротмістрівської сільської ради Черкаського району Черкаської області та відповідно до підпункту «а» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила належним чином про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час голосування за рішення №24-25/VІІІ від 22 грудня 2022 року «Про встановлення умов оплати праці сільському голові Ротмістрівської сільської ради на 2023 рік», будучи у прямому підпорядкуванні у сільського голови ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, 10 травня 2023 року оперуповноваженим УСР в Черкаській області старшим лейтенантом поліції Горбенко О.С. складено протоколу №196/2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідно до якого, ОСОБА_1 , будучи секретарем Ротмістрівської сільської ради Черкаського району Черкаської області та відповідно до підпункту «а» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», проголосувала «за» при наявності у неї реального конфлікту інтересів за рішення №24-25/VІІІ від 22 грудня 2022 року «Про встановлення умов оплати праці сільському голові Ротмістрівської сільської ради на 2023 рік», будучи у прямому підпорядкуванні у сільського голови ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень не визнала та пояснив, що з 2006 року перебуває на посаді секретаря Ротмістрівської сільської ради. Дійсно здійснювала голосування «за» під час прийняття рішень №16-64/VІІІ від 24 грудня 2021 року «Про встановлення умов оплати праці сільському голові Ротмістрівської сільської ради на 2022 рік» та №24-25/VІІІ від 22 грудня 2022 року «Про встановлення умов оплати праці сільському голові Ротмістрівської сільської ради на 2023 рік». Вважає, що вказані дії нею не вчинялися в умовах реального конфлікту інтересів, внаслідок чого не була зобов`язана повідомляти про його наявність при прийнятті участі у голосуванні. Жодних інтересів щодо заробітної плати голови сільської ради вона не має та за вказані голосування жодного матеріальної вигоди вона не мала, а лише виконувала покладені на неї обов`язки. Щомісячно її преміювання не відбувалося, лише до дня органів місцевого самоврядування, при цьому така премія є нижньою від премій інших працівників сільської ради. Її голос у жодному разі не мав вирішального значення, оскільки прийняття вказаних рішень відбувалося на підставі голосування 22 депутатів сільської ради. Посада секретаря сільської ради є виборчою та секретар сільської ради підпорядковується голові сільської ради, однак ним не призначається та не звільняється.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Холодняк В.М. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

Прокурор Смілянської окружної прокуратури Фуркало В.С. у судовому засіданні підтримала звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушеннях, обставини яких зазначені у відповідних протоколах, просила визнати останню винуватою у їх вчиненні та притягнути до адміністративної відповідальності.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, врахувавши доводи захисника та прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Так, як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 10 травня 2023 року №193/2023, №194/2023, №195/202 та №196/2023, оперуповноважений УСР в Черкаській області стверджує, що ОСОБА_1 , будучи секретарем Ротмістрівської сільської ради Черкаського району Черкаської області та відповідно до підпункту «а» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.2 та п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила належним чином про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час голосування за рішення №16-64/VІІІ від 24 грудня 2021 року «Про встановлення умов оплати праці сільському голові Ротмістрівської сільської ради на 2022 рік» та за рішення №24-25/VІІІ від 22 грудня 2022 року «Про встановлення умов оплати праці сільському голові Ротмістрівської сільської ради на 2023 рік», проголосувала «за» при прийняття таких рішень при наявності у неї реального конфлікту інтересів, будучи у прямому підпорядкуванні у сільського голови ОСОБА_2 , чим, на думку оперуповноваженого УСР в Черкаській області, вчинила адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч.2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшість депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Суб`єктивна сторона як корупційного правопорушення, так і правопорушення, пов`язаного з корупцією, характеризується тим, що воно вчиняється лише з корисливих спонукань, і особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага. Тобто, навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями, обов язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень.

Конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Диспозиції частин 1, 2 ст.172-7 КУпАП передбачають настання адміністративної відповідальності за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, стаття 28 Закону України «Про запобігання корупції», про порушення вимог якої секретарем Ротмістрівської сільської ради ОСОБА_1 зазначено у вищевказаних протоколах про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачає обов`язок особи повідомляти про наявність у неї потенційного чи реального конфлікту інтересів, проте адміністративна відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП настає лише за умови наявності саме реального конфлікту інтересів, а за ч.2 ст.172-7 КУпАП настає за вчинення дій чи прийняття рішень саме в умовах реального конфлікту інтересів.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», з урахуванням висновку науково - правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М.Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року №126/50-е щодо законодавства про боротьбу з корупцією, дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто, відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів, особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Без наявності хоча б одного з фактів цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Аналогічне визначення понять «потенційний інтерес» та «реальний інтерес» міститься і у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією».

Наявність протиріччя встановлюється в кожному окремому випадку виконання доручення, розгляду листа, здійснення контрольного заходу тощо, шляхом порівняння повноважень та існуючого у особи приватного інтересу із подальшим визначенням можливості (неможливості) такого інтересу вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішення, вчинення діяння службовою особою.

Суддею встановлено, що рішенням Ротмістрівської сільської ради №1-3/VIII від 03 грудня 2022 року «Про обрання секретаря сільської ради» вирішено затвердити протоколи №1 та №2 лічильної комісії таємного голосування про вибори секретаря сільської ради та обрати депутата ОСОБА_1 на посаду секретаря сільської ради з одночасним здійсненням нею повноважень секретаря виконкому сільської ради.

Згідно ч.1 ст.50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.

Відповідно до ч.6 ст.49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», депутат має право ухвального голосу з усіх питань, які розглядаються на сесіях ради, а також на засіданнях постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Так, рішенням Ротмістрівської сільської ради №16-64VIII №16-64/VІІІ від 24 грудня 2021 року «Про встановлення умов оплати праці сільському голові Ротмістрівської сільської ради на 2022 рік» вирішено, зокрема: 1. Встановити ОСОБА_2 посадовий оклад згідно зі штатним розписом та надбавку за виконання особливо важливої роботи в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням набавки за ранг посадової особи місцевого самоврядування та надбавку за вислугу років; 2. Надавати ОСОБА_2 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу на оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірах, передбачених законодавством; 3. Здійснювати преміювання за фактично відпрацьований час: відповідно до особистого вкладу, загального результату роботи щомісячно в розмірі 150% від посадового окладу у межах фонду заробітної плати та за рахунок економії фонду оплати праці; до державних, професійних світ, знаменних та ювілейних дат та за підсумками року в розмірі посадового окладу у межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі, та економії коштів на оплату.

Крім того, рішенням Ротмістрівської сільської ради №24-25/VІІІ від 22 грудня 2022 року «Про встановлення умов оплати праці сільському голові Ротмістрівської сільської ради на 2023 рік» вирішено, зокрема: 1. Встановити ОСОБА_2 посадовий оклад згідно зі штатним розписом та надбавку за виконання особливо важливої роботи в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням набавки за ранг посадової особи місцевого самоврядування та надбавку за вислугу років; 2. Надавати ОСОБА_2 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу на оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірах, передбачених законодавством; 3. Здійснювати преміювання за фактично відпрацьований час: відповідно до особистого вкладу, загального результату роботи щомісячно в розмірі 150% від посадового окладу у межах фонду заробітної плати та за рахунок економії фонду оплати праці; до державних, професійних світ, знаменних та ювілейних дат та за підсумками року в розмірі посадового окладу у межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі, та економії коштів на оплату.

Як вбачається з протоколів поіменного голосування рішення Ротмістрівської сільської ради від 24 грудня 2021 року «Про встановлення умов оплати праці сільському голові Ротмістрівської сільської ради на 2022 рік» та рішення Ротмістрівської сільської ради від 22 грудня 2022 року «Про встановлення умов оплати праці сільському голові Ротмістрівської сільської ради на 2023 рік», секретар (депутат) Ротмістрівської сільської ради ОСОБА_1 приймала участь у голосуванні та проголосувала «за» вказані рішення.

Згідно листа №02-38/400 від 21 лютого 2023 року Ротмістрівської сільської ради адресованого Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відповідно до п.3 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» інформації про конфлікт інтересів вноситься до протоколу засідання ради.

У витязі з протоколу №16 сесії Ротмістрівської сільської ради восьмого скликання від 24 грудня 2021 року, під час вирішення питання №64 про встановлення умова оплати праці сільському голові Ротмістрівської сільської ради на 2022 рік, а також у витязі з протоколу №24 сесії Ротмістрівської сільської ради восьмого скликання від 22 грудня 2022 року, під час вирішення питання №25 про встановлення умова оплати праці сільському голові Ротмістрівської сільської ради на 2023 рік, відсутні відомості щодо повідомлення секретарем Ротмістрівської сільської ради ОСОБА_1 про наявність у неї реального конфлікту інтересів при голосуванні за вказані питання та прийнятті за ними рішень.

Як вбачається з вищевказаних протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, оперуповноважений УСР в Черкаській області, обґрунтовуючи наявність у ОСОБА_1 під час позитивного голосування за вищевказані рішення призваного інтересу, зазначив: «Приватний інтерес ОСОБА_1 полягає у тому, що відповідно до положень ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посада секретаря сільської ради є оплачуваною працею, враховуючи, що остання є посадовою особою органу місцевого самоврядування, відповідно отримує заробітну плату та різного роду надбавки (за ранг, вислугу років та інші). Отже, приватний інтерес ОСОБА_1 при голосуванні за вищевказані рішення має як майновий, так і не майновий інтерес, враховуючи, що остання знаходиться у підпорядкуванні сільського голови, а тому розмір премії, виплат залежить від ОСОБА_2 . Не менш важливим є і взаємовідносини ОСОБА_2 зі своєю підлеглою, які можуть виражатись у поблажливому відношенні, ймовірній можливості віддячити як майновим, так і не майновим способом», а також послався на розділу 2.2.1. Методичних рекомендацій щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції, затверджених наказом НАЗК від 02 квітня 2021 року №5.

Разом з тим, методичні рекомендації будь-якого державного органу, це лише роз`яснення з певної теми або питання, роду практичної діяльності, з методикою виконання окремих заходів. Мета Методичних рекомендацій, як зазначено в самому наказі НАЗК від 02 лютого 2021 року №5 - це формування єдиного підходу до дотримання правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, обмежень щодо запобігання корупції як невід`ємної складової запобігання вчиненню корупційних і пов`язаних з корупцією правопорушень, а тому за своєю правовою природою не є обов`язковими до повного виконання судами при розгляді справ.

Тобто, суд при розгляді протоколів про адміністративне правопорушення у першу чергу повинен керуватися вимогами Конституції України та нормами КУпАП, якими визначено порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, у розділі 2.2. зазначених Методичних рекомендацій вказано, що при вирішенні питання щодо наявності приватного інтересу у сфері службових повноважень як складової конфлікту інтересів слід у кожному випадку враховувати конкретні обставини, відносини та зв`язки особи, обсяг її службових/представницьких повноважень під час прийняття того чи іншого рішення.

З наведеного вбачається, що вказаний приклад виникнення приватного інтересу у підлеглої службової особи відносно його керівника в межах відповідних службових відносин є лише припущенням, оскільки під час вирішення питання про наявність такого інтересу необхідно враховувати відповідні фактори, вказані у розділі 2.2. Методичних рекомендацій (конкретні обставини, відносини та зв`язки особи, обсяг її службових/представницьких повноважень під час прийняття того чи іншого рішення), за допомогою яких слід визначати наявність приватного інтересу.

Однак, як вбачається з матеріалів справ про адміністративне правопорушення, оперуповноваженим УСР в Черкаській області аналіз відносин та зв`язків між секретарем Ротмістрівської сільської ради ОСОБА_1 та сільським головою Ротмістрівської сільської ради ОСОБА_2 не здійснювався, докази, на підставі яких суддя міг би встановити відносини та зв`язки між вказаними особами, оперуповноваженим не збиралися та до матеріалів справи такі докази не додані.

Також, згідно абз.3 п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 (зі змінами та доповненнями), преміювання секретарів сільських, селищних, міських рад, заступників сільських, селищних, міських голів, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, старост, установлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірах, визначених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці за рішенням сільського, селищного, міського голови.

Як вбачається з наданих захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокатом Холодняком В.М. письмових доказів, преміювання секретаря Ротмістрівської сільської ради ОСОБА_1 відбулося у 2021 році та у 2022 році на наряду та одночасно з іншими працівниками Ротмістрівської сільської ради, при цьому розмір такого преміювання не був найвищим серед інших працівників Ротмістрівської сільської ради.

Одночасно, суддя звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні відомості, що секретар Ротмістрівської сільської ради Патинок Т.М., яка приймала участь в обговоренні та прийнятті вищевказаних рішень, станом на той час вже мала будь-який приватний інтерес, зокрема мала попередню домовленість з головою Ротмістрівської сільської ради ОСОБА_2 щодо його поблажливого відношення до неї або вчинення ним дій, як в межах наданих йому повноважень, так і поза їх межами, результатом яких є покращення її майнового або не майнового становища.

При цьому, оперуповноваженим УСР в Черкаській області сам голова Ромістрівської сільської ради ОСОБА_2 з приводу наявності вищевказаних домовленостей з секретарем Ротмістрівської сільської ради ОСОБА_1 , не опитувався.

За вказаних обставин, викладені у протоколах про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, обґрунтування щодо наявності у ОСОБА_1 приватного інтересу ґрунтуються виключно на припущеннях, які належними та допустимими доказами не підтверджені.

Одночасно, суддя звертає увагу, що посилання оперуповноваженого УСР в Черкаській області у вищевказаних протоколах про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, на те, що секретар Ротмістрівської сільської ради Патинок Т.М. перебуває у прямому підпорядкуванні сільського голови Ротмістрівської сільської ради ОСОБА_2 є необґрунтованим, оскільки чинне законодавство України не передбачає такого підпорядкування, так само як і зібрані оперуповноваженим докази, що додані до справи, про те це не свідчать.

Таким чином, під час судового розгляду не встановлено належних та допустимих доказів, які б об`єктивно свідчили про наявність реального конфлікту інтересів, оскільки в даному випадку обвинувачення ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП ґрунтується виключно на припущені щодо подальшої можливості задоволення останньою свого приватного інтересу, що може свідчити про наявність у неї лише потенційного конфлікту інтересів, що не тягне за собою адміністративної відповідальності.

Згідно ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що суду не було надано належних, достовірних та допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення №193/2023, №194/2023, №195/2023 та №196/2023 від 10 травня 2023 року.

Сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє зробити беззаперечний та однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 дій, направлених на порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а саме - неповідомлення про наявність реального конфлікту інтересів та прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Самі по собі протоколи про адміністративне правопорушення не можуть бути беззаперечними доказами вини особи у тому чи іншому діянні, оскільки не являють собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.129 Конституції України, одними із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір стягується виключно у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, підстави для стягнення з неї судового збору відсутні.

Керуючись ст. ст. 172-7, 247, 283 285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу зазначених адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складений 03 липня 2023 року.

Суддя І.Я. Биченко