Апеляційне провадження № 33/824/2035/2023
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Журба С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 04 листопада 2022 року, прийняту відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 483 МК України, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів 10.02.2022 р. в зоні митного контролю митного поста «Спеціалізований» Київської митниці (ЦСС AT «ДХЛ-ІНТЕРНЕШНЛ УКРАЇНА», м. Київ, вул. Лугова, 9) при митному огляді міжнародного експрес-відправлення документального характеру №, яке переміщувалось з території Республіки Корея від відправника - «PICKPLUS Co., Ltd» (7011, Section dong, SK MCITY TOWER 195 BAEKMARO, ILSANDONG, GO YANG SI. 10403 Goyang-si Gyunggi Korea, Republic of ( South K. ) до України на адресу одержувача - «ОСОБА_4» ( АДРЕСА_2 ), серед інших, виявлено експортну декларацію № 23625-21-070616Х від 10.12.2021 р. та свідоцтво № 2826-63 від 15.10.2021 р. на транспортний засіб марки «Hyundai», модель «Sonata», ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , вартість якого на момент експорту становила 5010,00 дол. США на умовах поставки FOB згідно з Інкотермс (у вартість не включено понесені витрати після переходу товару через поручні судна в порту відвантаження).

22.06.2022 р. Координаційно-моніторинговою митницею Державної митної служби України направлено лист за № 7.9-1/20-1/6/668 до керівника ПАТ «ДХЛ-ІНТЕРНЕШНЛ УКРАЇНА» про надання інформації щодо міжнародного експрес-відправлення документального характеру № . Листом від 15.07.2022 р. за № 162-OPS ПАТ «ДХЛ- IHTEPHEUIHJI УКРАЇНА» було повідомлено про вручення вищевказаного відправлення громадянину зазначеному як « ОСОБА_3 » та надано копію авіанакладної № та електронного підпису отримувача.

Згідно відомостей з електронної митної системи Республіки Корея «UNI-PASS», які містяться на веб-сайті https://unipass.customs.go.kr у вигляді перевірки експорту товарів з Республіки Корея, встановлено, що за експортною декларацією № 23625-21-070616Х від 10.12.2021 р. компанією «PICKPLUS Co., Ltd» дійсно здійснювалося оформлення.

За результатом проведеного аналізу інформації, наявної в інформаційних базах даних Державної митної служби України, зокрема ЄАІС Держмитслужби та АСМО «Інспектор», встановлено, що 16.02.2022 р. в зоні діяльності Одеської митниці за митною декларацією типу ІМ/40/АА № UA500100/2022/004826 оформлено та випущено у вільний обіг бувший у використанні транспортний засіб марки «Hyundai», модель «Sonata», ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , заявленою вартістю 2900,00 дол. США на умовах поставки CFR згідно з Інкотермс, одержувачем виступала ОСОБА_1

22.06.2022 р. Координаційно-моніторинговою митницею Державної митної служби України за № 7.9-1/20-1/7/672 на адресу Одеської митниці Державної митної служби України направлено лист щодо надання копій документів, на підставі яких, серед інших, здійснено пропуск через митний кордон України та випуск у вільний обіг за митною декларацією типу ІМ/40/АА № UA500100/2022/004826 від 23.02.2022 р. бувшого у використанні транспортного засобу марки «Hyundai», модель «Sonata», ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 .

Листом Одеської митниці Державної митної служби України від 27.06.2022 р. за № 7.10-2/28.2-03/7/11394 на адресу Координаційно-моніторингової митниці Державної митної служби України надійшли копії запитуваних документів, з яких слідує, що переміщення через митний кордон України випущеного у вільний обіг за митною декларацією типу ІМ/40/АА № UA500100/2022/004826 від 23.02.2022 р. бувшого у використанні транспортного засобу марки «Hyundai», модель «Sonata», ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , здійснено 23.07.2021 р. на підставі наступних документів:

- комерційного інвойсу № AST-05662 від 09.12.2021 р. на транспортний засіб марки «Hyundai», модель «Sonata», ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , вартістю 2900,00 дол. США (у вартість товару включені витрати на транспортування у розмірі 1400,00 дол. США), продавцем якого виступала компанія «ASIA TRADE CO., LTD» 145-5, GWANGDEOK 3-RO, DANWON-GU ANSAN-306, SI, GYEONGGI, KOREA, покупцем - ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 );

- експортної декларації Республіки Корея № 10324-21-907896Х від 09.12.2021 р. з заявленою вартістю 2900,00 дол. США на умовах поставки CFR згідно з Інкотермс.

Відповідно до відомостей електронної митної системи Республіки Корея «UNI-PASS», наявних на веб-сайті https://unipass.customs.go.kr у вигляді перевірки експорту товарів з Республіки Корея за номером експортної декларації, виявлено, що подана до митного оформлення експортна декларація № 10324-21-907896Х від 09.12.2021 р. в реєстрі відсутня.

За результатами порівняння відомостей, наявних в експортній декларації Республіки Корея № 23625-21-070616Х від 10.12.2021 р., яку було виявлено під час митного огляду міжнародного експрес-відправлення документального характеру № та комерційного інвойсу № AST-05662 від 09.12.2021 р., на підставі якої товар переміщено через митний кордон України, заявлено до митного контролю та оформлення встановлено, що вони стосуються одного й того ж транспортного засобу марки «Hyundai», модель «Sonata», ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 .

Але в зазначених документах існує суттєва відмінність, яка полягає у відомостях щодо фактурної вартості товару, а саме у поданому в якості підстави для переміщення товару через митний кордон України комерційному інвойсі № AST-05662 від 09.12.2021 р. заявлена вартість 2900,00 дол. США на умовах поставки CFR згідно з Інкотермс, а у виявленій при митному огляді міжнародного експрес-відправлення документального характеру № експортній декларації № 23625-21-070616Х від 10.12.2021 р. вартість становить 5010,00 дол. США на умовах поставки FOB згідно з Інкотермс.

У зв`язку з наведеним з точки зору митного органа дії ОСОБА_1 призвели до переміщення транспортного засобу марки «Hyundai», модель «Sonata», ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення транспортного засобу документів, таких, що містять неправдиві відомості необхідні для визначення його митної вартості.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 04 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, і застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави у розмірі 100 відсотків вартості безпосереднього предмета порушення митних правил (транспортного засобу марки «Hyundai», модель «Sonata», ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 ), що становить 144036 (сто сорок чотири тисячі тридцять шість) грн. 24 коп.; безпосередній предмет порушення митних правил, а саме транспортний засіб марки «Hyundai», модель «Sonata», ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 - конфісковано в дохід держави; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496, 20 грн.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 04 листопада 2022 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

09.05.2023 року на електронну адресу Київського апеляційного суду від імені Координаціно-моніторингової митниці надішли заперечення на апеляційну скаргу, які не підписані електронним цифровим підписом.

Відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. При цьому, відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст. 6 цього Закону, для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно ч.4 ст.18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Таким чином, в даному випадку, жодної інформації про те, що Координаційно-моніторингова митниця підписала вищевказані заперечення на апеляційну скаргу матеріали справи не містять.

З огляду на вищевказане, наведені недоліки позбавляють суд апеляційної інстанції ідентифікувати особу, яка подала вищевказані заперечення.

Переглянувши справу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, суд першої інстанції виходив із того, що вина порушника в повній мірі доведена матеріалами справи, а саме митною декларацією типу ІМ/40/АА № UA500100/2022/004826, у якій одержувачем зазначено ОСОБА_1 ; комерційним інвойсом № AST-05662 від 09.12.2021 р., вартість транспортного засобу в якому зазначена - 2900,00 дол. США; експортною декларацією Республіки Корея № 10324-21-907896Х від 09.12.2021 р. із заявленою вартістю транспортного засобу 2900,00 дол. США на умовах поставки CFR згідно Інкотермс; експортною декларацією Республіки Корея № 23625-21-070616Х від 10.12.2021 р. із заявленою вартістю транспортного засобу 5010,00 дол. США на умовах поставки FOB згідно Інкотермс; доповідними записками; листом Координаційно-моніторингової митниці Державної митної служби України від 22.06.2022 р. № 7.9-1/20-1/7/672, направленим на адресу Одеської митниці Державної митної служби України; листом Одеської митниці Державної митної служби України від 27.06.2022 р. № 7.10-2/28.2-03/7/11394.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені ст. 335 МК України.

Згідно положень ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до положень ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст. 489 Митного кодексу України та ст. 280 КУпАП, при розгляді справи підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Основним доводом апелянта у даній справі було те, що судом не було встановлено наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зокрема апелянт зазначала про те, що митне оформлення товарів здійснювала не вона особисто, а за її дорученням здійснювало ТОВ «ВАЙТ КАРС». Таким чином відомості, які митниця та суд першої інстанції вважали недостовірними фактично подавалися не ОСОБА_1 , а іншою особою. Посилаючись на положення ч. 4 та ч. 5 ст. 266 МК України, апелянт зазначав про те, що оскільки відомості до митного органу надавала не ОСОБА_1 , а інша відповідальна особа, то відповідальність за надання недостовірних відомостей на ОСОБА_1 не покладається, відтак, у такому випадку має відповідати саме така відповідальна особа.

Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 266 МК України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

З наведених положень суд вбачає, що апелянт невірно трактує положення вищевказаних норм. Відповідно до ч. 4 вищевказаної статті, у разі самостійного декларування товарів, відповідальність несе сам декларант. Частина 5 вищевказаної норми жодним чином не свідчить про те, що у разі декларування товарів уповноваженою особою відповідальність знімається з декларанта і має покладатися на таку уповноважену особу, оскільки суть вказаної норми передбачає не зняття відповідальності з декларанта, а розповсюдження відповідальності ще й на відповідальну особу. Покладення відповідальності саме на декларанта за достовірність даних зазначених в декларації, а також сплату мита і податків, передбачено п. 3.8 Розділу 3 додатку Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, яка ратифікована Україною Законом України від 05.10.2006 року № 227-V. За таких умов, доводи апелянта в цій частині не можуть бути визнані судом як підстава для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності.

Окремо апеляційний суд також зважає на те, що про твердження апелянта про неналежність доказів, наданих митним органом на підтвердження заниження вартості спірного транспортного засобу, не можуть бути прийняті судом. Ті відомості, на які посилається апелянт, містять цифрові дані, які дозволяють їх використання і розуміння. Саме експортна декларація (до завантаження) має переклад українською мовою і належним чином завірена.

Інші доводи апелянта фактично є викладенням її незгоди з обставинами справи, які належним чином були досліджені судом першої інстанції в ході вирішення справи.

Як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року в справі «Руїз Торія проти Іспанії», заява № 18390/91).

Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії», заява № 49684/99).

В своїй сукупності матеріали справи свідчать про надання декларантом відомостец в яких матеріальна вартість автомобіля була зазначена в порівнянні до реальної вартості.

Окремо суд звертає увагу на те, що навіть оплата вартості автомобіля згідно поданими декларантом документами була здійснена ще до того, як взагалі було складено відповідний інвойс, що окремо свідчить про недостовірність представлених митному органу документів.

Враховуючи зазначене, апеляційним судом встановлена невідповідність дійсності тих обставин, якими апелянт обґрунтовує свою апеляційну скаргу, відтак порушень судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду під час апеляційного перегляду справи, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 04 листопада 2022 року прийняту відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Журба