КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Кузіва Р.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10.10.2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без конфіскації транспортного засобу.

Як встановив суддя у постанові з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №365540 від 14.03.2023 року, ОСОБА_1 14.03.2023 року о 22 год. 45 хв. в м. Києві керував автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Дніпровська Набережна, 1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога, за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 20.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП, як повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову захисник Кузів Р.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10.10.2023 року та закрити провадження в справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Апелянт вважає незаконними дії працівників поліції щодо складання стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейські безпідставно зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , результати його огляду на стан сп`яніння з`явились лише через три дні після проходження ним відповідного огляду, а тому у поліцейських не було жодних підстав для складання стосовно ОСОБА_1 протоколу у день його зупинення, тобто такі дії поліцейських є упередженими та сфальсифікованими.

Також вказує про порушення процедури проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, оскільки згідно ч.2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду водіїв на стан сп`яніння поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться в присутності двох свідків. Проте, під час перегляду долученого до протоколу відеозапису встановлено, що на ньому жодним чином не відображено проведення огляду ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, відповідно до вимог ч.5 ст. 266 КУпАП огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння вважається недійсним, як такий, що проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

Крім того, посилається на порушення лікарем-наркологом процедури проведення огляду на наркотичного сп`яніння, передбаченого Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»(затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015), оскільки зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння ОСОБА_1 , як оглянутій особі, ніхто не повідомляв, сам висновок складений через три дні після його доставлення до медичного закладу, примірник цього висновку ОСОБА_1 не вручався.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та доводи викладені в апеляційній скарзі його захисника, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, з огляду на наступне.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи та прийняв рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №365540 від 14.03.2023 року (а.с. 1) складеним стосовно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, огляд якого на стан сп`яніння проводився у лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 20; Висновком КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння №001637 від 17.03.2023 року (а.с. 2), за результатами проведення якого встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (каннабіноїди, марихуана); Довідкою від 22.03.2023 року щодо повторності вчиненого адміністративного правопорушення (а.с. 4), а також даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції (а.с. 8).

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративні правопорушення, а тому, враховуючи наявну в матеріалах справи копію постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.02.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 6-7), апеляційний суд вважає, що суддя місцевого суду обґрунтовано дійшов висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП, як повторне протягом року вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Згідно пункту 12 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4, розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 від 14.03.2023 року складений раніше ніж таке правопорушення зафіксовано даними Висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння, який був складений тільки 17.03.2023 року, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки згідно п.8 Розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Згідно Акту медичного огляду від 14.03.2023 року (а.с. 36) після доставлення водія ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу 14.03.2023 року лікар-нарколог в результаті візуального огляду останнього, за наявними клінічними ознаками та наявності типових ознак наркотичного сп`яніння, дійшла попереднього висновку, що останній перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Після цього, з метою уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, у водія ОСОБА_1 було відібрано зразки біологічного середовища (сечі), які було направлено на лабораторне дослідження і згідно результатів цього лабораторного дослідження №1073 від 15.03.2023 року (а.с. 37) лікарем-наркологом встановлено заключний діагноз, а саме перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання канабіноїдів (марихуана), у зв`язку з чим в подальшому лікарем-наркологом складено вищевказаний Висновок №001637 від 17.03.2023 року щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння.

Отже, враховуючи специфіку проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння, в даному випадку, в діях лікаря-нарколога не вбачається порушень вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»(затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015).

Інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного рішення та спростовували його висновки, апелянтом не наведено, а посилання захисника під час апеляційного розгляду справи на ту обставину, що працівники поліції безпідставно зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та діяли стосовно нього упереджено, апеляційний суд вважає, що ця обставина не спростовує висновків суду про порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.9 «а» ПДР України, а саме керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, оскільки цей стан було встановлено у передбаченому законом порядку, а у разі, якщо ОСОБА_1 та його захисник вважають дії працівників поліції незаконними, вони не позбавлені можливості оскаржити їх дії у передбаченому законом порядку.

За викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.9 «а» Правил дорожнього рухуУкраїни та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10.10.2023 року є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження в справі стосовно ОСОБА_1 , про що ставиться питання в апеляційній скарзі його захисника, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Кузіва Р.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа №755/4703/23; Категорія: ч.2 ст. 130 КУпАП

Провадження № 33/824/5271/2023

Головуючий у І інстанції - Козачук О.М.

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.