Дата документу 27.06.2023
Справа № 334/3748/23
Провадження № 3/334/1643/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштований,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

20.04.2023 року близько 12-00 години в м. Запоріжжя, вул. Лікарняна, буд. 18, громадянин ОСОБА_1 ображав та погрожував фізичною розправою лікарям центральної районної лікарні Запорізького району, чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП.

Дане правопорушення зафіксоване у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 444636 від 05.05.2023 року.

В судовому засіданні 15.05.2023 року ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що хотів отримати від лікаря довідку про те, що він не перебуває на обліку, але лікар відмовився надавати вказану довідку з невідомих причин, на фоні чого стався конфлікт, проте він до лікарів не чіплявся, нецензурною лайкою не виражався та взагалі не вчиняв дій, які можна б біло кваліфікувати за ст. 173 КУпАП. В наступні судові засідання 08.06.2023 року та 27.06.2023 року, будучи своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 не прибув по невідомій суду причині, заяв та клопотань до суду про відкладення розгляду справи не надав. За таких обставин, та у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 надав свої особисті пояснення в минулому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1

31.05.2023 року через канцелярію суду надійшли письмові пояснення по справі про адміністративне правопорушення за підписом в.о. генерального директора КНП «Клініка «Сімейний лікар» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ганни Кислинської, в яких зазначає, що ромадянин ОСОБА_1 на протязі тривалого часу безпідставно приходить на територію ОСОБА_2 , намагається сваритися з персоналом, порушує громадський порядок та внутрішній порядок роботи ОСОБА_2 . Вимагає від лікарів надання йому певних документів, які законодавчо не підлягають наданню даному громадянину, про що йому неодноразово повідомлялось та надавались консультативні роз`яснення куди йому необхідно звернутись. Не отримуючи того, за чим приходить до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 стає агресивно налаштованим, погрожує життю та здоров`ю працівникам, розповідає що в нього є вогнепальна зброя. Колектив Клініки стурбован тим, що громадянин ОСОБА_1 може перетворити свої погрози на реальні дії, застосувати до персоналу фізичну силу, пошкодити майно. Працівниками ОСОБА_2 не одноразово викликалась поліція, відносно порушення громадського порядку громадянином ОСОБА_1 , проте до приїзду поліції він встигає покинути територію, а в тих випадках, коли працівники поліції встигають приїхати поводиться так, що нічого не відбулося, начебто вигадка персоналу ОСОБА_2 щодо його протиправної поведінки. Станом до цього часу жодного адміністративного протоколу про порушення ОСОБА_1 складено не було. Лікарі та персонал Клініки працюють в дуже напружених умовах зумовлених воєнним станом в країні, безперервно забезпечують надання якісних медичних послуг населенню громади, мешканцям міста, внутрішньо переміщеним особам. Проте, занепокоєння персоналу щодо свого життя та здоров`я, відсутність впевненості в спроможності правоохоронних органів їх захистити, приводить до того, що працівники не готові ставати до роботи.

Допитаний судовому засіданні 08.06.2023 року потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 , який є його пацієнтом, неодноразово погрожував спалити його автомобіль та проколоти шини авто. Причиною є те, що ОСОБА_1 вимагає надати йому довідку про те, що він не перебуває на обліку, проте ОСОБА_3 неодноразово роз`яснював ОСОБА_1 , що такі довідки видає інший медичний заклад. 20.04.2023 року ОСОБА_1 був помічений біля авто потерпілого з викруткою в руці, на що потерпілий підбіг до нього зі словами: «відійди від мого авто». У відповідь ОСОБА_1 почав бійку з потерпілим. На допомогу потерпілому підбіг колега, на що ОСОБА_4 схопив камінь. Після чого, потерпілий ОСОБА_3 крикнув медичній сестрі, щоб вона викликала поліцію. ОСОБА_1 , почувши про виклик поліції, почав тікати. Персонал клініки побіг за ним, з метою затримання до приїзду поліції, на що ОСОБА_1 схопив палку та намагався вдарити. Потерпілий зазначив, що ОСОБА_1 погрожує йому вже другий рік фізичною розправою. Погрожує, що відстежить адресу місця проживання потерпілого, прийде до нього з друзями та відбере в нього гроші та заколить його. Після подій 20.04.2023 року та до дати судового засідання, тобто 08.06.2023 року, ОСОБА_1 більше не приходив до клініки.

Допитана судовому засіданні 08.06.2023 року в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що працює зав. поліклініки КНП «Сімейний лікар». 20.04.2023 року їй зателефонувала медична сестра та повідомила, що ОСОБА_1 пошкоджує майно, на що свідок відреагувала та сказала викликати наряд поліції, після чого вийшла на вулицю, де побачила штовханину між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Пацієнт ОСОБА_1 дуже агресивний, всіх залякує та постійно виражається нецензурною лайкою. Пацієнт залякав увесь персонал, а дівчину, яка працює реєстратором, взагалі переслідує після закінчення її робочого часу.

Допитана судовому засіданні 08.06.2023 року в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що працює на посаді юрисконсульта КНП «Сімейний лікар». 20.04.2023 року їй зателефонувала зав. відділення та пояснила, що пацієнт ОСОБА_1 напав на лікаря, викликано поліцію. Вона з ОСОБА_3 іздила до відділку поліції, а потям коли вони повернулись до клініки, ОСОБА_1 знов був там, почав підходити лаятися, погрожував, проте на попередження про те, що знову буде викликана поліція, залишив подвір`я поліклініки. З приводу цієї події була нарада, на якій юрисконсульту стало відомо, що ОСОБА_1 погрожує не тільки робітникам клініки, а також і робітникам Широківської ОТГ.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків та потерпілого, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст. 173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі та гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (абз. 1 ст. 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП (абз. 2 ст. 251 КУпАП).

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП суду надані докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №444636 від 05.05.2023 року, відповідно до якого 20.04.2023 року близько 12-00 години в м. Запоріжжя, вул. Лікарняна, буд. 18, громадянин ОСОБА_1 ображав та погрожував фізичною розправою лікарям центральної районної лікарні Запорізького району, чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП(а.с.1).

- рапорт ст. інспектора чергового чергової чатини відділу моніторингу Запорізького РУП ГУНП в Заопрізькій області від 20.04.2023 року (а.с. 2);

- письмова заява та письмові пояснення ОСОБА_3 , за змістом яких останній просив прийняти міри до громадянина ОСОБА_1 , який вчиняв хуліганські дії, провокує конфлікти, виражається нецензурною лайкою та погрожує спалити автомобіль, (а.с.3-4);

- письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких зазначає, що лікар відмовляється знімати його з обліку через його особливу неприязнь до ОСОБА_1 .. 20.04.2023 ОСОБА_3 погрожував йому та гнався за ним (а.с.5);

- письмові пояснення свідка ОСОБА_7 , в яких зазначив, що ОСОБА_1 погрожував лікарю-наркологу ОСОБА_3 фізичною розправою з каменем в руках, виражався нецензурною лайкою

Вказані докази в повній мірі узгоджуються зпоясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та поясненнями потерпілого ОСОБА_3 , які надані в судовому засіданні.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку та узгоджуються між собою, а тому суд бере їх до уваги.

Відповідно до статті 173 «Дрібне хуліганство» Кодексу України про адміністративні правопорушення дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії,що порушують громадський порядок і спокій громадян, - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Тобто, з диспозиції вказаної статті вбачається, що об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини, що складаються у сфері громадського порядку, роботи підприємств, установ та організацій, а безпосереднім об`єктом протиправного посягання є громадський порядок та спокій громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. Відмінною особливістю дрібного хуліганства від хуліганства, що наказується в кримінальному порядку, є те, що воно не має характеру грубого порушення громадського порядку, яке причиняє суттєву шкоду суспільним відносинам, правовим та законним інтересам громадян.

Обов`язковою ознакою для кваліфікації дій особи, як «дрібне хуліганство» необхідна наявність такого обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу ст. 173 КУпАП як «громадське місце».

Громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони. Зокрема, громадським місцем є ліфт, таксофон, приміщення та територія закладів охорони здоров`я, навчальних закладів, дитячих майданчиків, спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, закладів фізичної культури і спорту, під`їзди житлових будинків, підземні переходи, транспорт загального користування, що використовується для перевезення пасажирів, приміщення закладів ресторанного господарства, об`єктів культурного призначення, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ, стаціонарно обладнані зупинки маршрутних транспортних засобів, приміщення підприємств, установ та організацій усіх форм власності, готелів та аналогічних засобів розміщення громадян, гуртожитків, аеропортів та на вокзалів.

Як вбачається зі змісту протоколу подія відбувалась на території закладу охорони здоров`я КНП «Клініка «Сімейний лікар» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької обалсті, що є громадським місцем.

Крім того, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, характеризується умислом (прямим або непрямим), а також явною неповагою до моральних засад суспільства.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаю, що наведені вище докази, що містяться в матеріалах провадження,отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та допустимості.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 20.04.2023 року близько 12-00 години в м. Запоріжжя, вул. Лікарняна, буд. 18, громадянин ОСОБА_1 ображав та погрожував фізичною розправою лікарям центральної районної лікарні Запорізького району, чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність

Обставиною, що обтяжує відповідальність судом не встановлено.

Враховуючи викладене, майновий стан правопорушника, вважаю, що адміністративне стягнення у виді штрафу, встановлений санкцією ст. 173 КУпАП, буде достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України та поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нею нових правопорушень.

В порядку, визначеному ст. 40-1КУпАПта п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

На підставі викладеного і, керуючись ст. ст. 173, 221, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одну) гривню.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536, 80 гривень (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в зазначений вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: Коломаренко К. А.