Справа № 553/1597/22
Провадження № 3/553/1868/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23.10.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Москаленко В.В., за участю секретаря судового засідання Микуці К.В., представника Полтавської митниці ДМС України Крилова О.О.,розглянувши адміністративну справу про порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Полтави 18.09.2023 надійшов протокол №0004/80600/22 від 17.01.2022 про порушення митних правил, у відношенні громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України.

Даний протокол надійшов до суду, після повернення адміністративної справи до Полтавської митниці Державної митної служби України на дооформлення, відповідно до постанов Ленінського районного суду м. Полтави від 14.12.2022, 07.03.2023, 11.05.2023, 09.06.2023, 23.08.2023 року.

Вперше протокол надійшов до суду 14.06.2022 .

З протоколу вбачається, що в Полтавській митниці проводились перевірочні заходи з приводу перебування на митній території України транспортного засобу «FORD FUSION» р.н. НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , за результатами яких з`ясовано, що відповідно до бази даних АСМО «Інспектор» зазначений вище автомобіль 17.09.2018 в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС на митну територію України в режимі «транзит» ввезла ОСОБА_1 .

Згідно ст.93 МК України, товари, які переміщуються у митному режимі транзит, повинні бути доставленими у митний орган призначення у строк до 10 діб, визначений ст.95 МК України. Станом на 17.01.2022 вищезазначений автомобіль, вартістю наявною в мережі Інтернет 1150 Євро (36 787,35 грн.) до митного органу призначення не доставлений.

Таким чином, на думку митного органу, зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч.6 ст.470 Митного кодексу України.

У зв`язку із чим, керуючись вимогами статей 490,494,508 Митного кодексу України, посадовою особою митниці відносно ОСОБА_1 , за її відсутності, складений протокол про порушення митних правил за ознаками ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася неодноразово, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надала.

Представник митниці у судовому засіданні пояснив, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами.

Судом встановлено,що 07.08.2018 о 16 годині 28 хв. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через пункт пропуску UA102010 ввезений на митну територію України транспортний засіб «FORD FUSION» р.н. НОМЕР_2 , кузов

№ НОМЕР_3 , для особистого користування, в митному режимі «транзит», тобто оформлений із звільненням від сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів, лише з метою транзиту через митну територію України.

З дати ввезення зазначений автомобіль митний кордон не перетинав та з митної території України не виїжджав.

Відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили чи протиправних дій третіх осіб, виданих компетентними органами (установами) та засвідчених в установленому порядку до митних органів надано не було, дані відомості в матеріалах справи відсутні.

Також відсутня інформація про оформлення транспортного засобу в будь-якому іншому митному режимі чи оформлення на будь-яких митних документах.

Відповідно до ч.1 ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статею 487 Митного кодексу України передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, згідно зі ст. 103 Митного кодексу України тимчасове ввезення- це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платіжами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

На момент ввезення ОСОБА_1 на територію України транспортного засобу «FORD FUSION» р.н. НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , тобто станом на 07.08.2018 року диспозиція ст. 470 Митного кодексу України складалась із трьох частин.

Законом України № 2612-VIII від 08.11.2018 внесені зміни до ст. 470 Митного кодексу України, які набули чинності 22.08.2019.

Відповідно до цих змін дана стаття стала містити у собі шість частин, і зокрема, ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України встановлено адміністративну відповідальність за перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а саме: накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Тоді як ч.3 ст.470 КК України, в редакції станом на 07.08.2018 передбачала відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З наведеного вбачається, що останньою редакцією ст. 470 Митного кодексу України встановлена більш сувора відповідальність за аналогічне порушення, ніж встановлювалася ч.3 ст. 470 Митного кодексу України.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом, як правопорушення.

Згідно з положеннями ст.3 Митного кодексу України, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України. У разі якщо законодавством України передбачена можливість виконання митних формальностей без подання митної декларації, застосовуються норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день виконання таких формальностей. Норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

У рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Частина 6 ст. 470 Митного кодексу України передбачає відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу або встановленого митним органом країни відправлення відповідно до положень Конвенції про процедуру спільного транзиту строку транзитних перевезень (доставки) транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

При цьому суд зауважує, що положення ч. 6 ст. 470 МК України, на час ввезення вказаного транспортного засобу на територію України, не були передбачені законом, як окремий склад правопорушення. Крім того, вказані положення посилюють відповідальність за адміністративне правопорушення, порівняно з попередньою редакцією ст. 470 МК України.

На думку суду, фактично адміністративне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , було вчинене у перший день перевищення терміну транзиту транспортного засобу і кваліфікувати дане правопорушення слід за нормою закону, чинною на момент його вчинення.

Беручи до уваги те, що ч.6 ст. 470 Митного кодексу України набула чинності 22 серпня 2019 , ОСОБА_1 не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, оскільки згідно зі ст. 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Надані протокол і матеріали додані до нього не дають підстав вважати, що дії особи, що притягується до адміністративної відповідальності, відрізнялися між собою у часі. Також немає доказів того, що суб`єктивна сторона вчинення порушення змінилася чи переривалася у часі до, під час або після набрання чинності новими положеннями ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України. Якщо немає таких доказів то такий сумнів слід тлумачити на користь особи яка притягується до відповідальності (ст. 62 Конституції України). Оскільки розділити суб`єктивну сторону вчинення правопорушення неможливо, то неможливо розмежувати порушення передбачені попередньою редакцією ч.3 ст. 470 Митного кодексу України та ч.6 ст. 470 Митного кодексу України.

Законних підстав для перекваліфікації дій з ч.6 ст. 470 Митного кодексу України на ч.3 ст. 470 Митного кодексу України немає, оскільки згідно ч.1 ст. 522 Митного кодексу України до внесення змін Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» № 2612-VIII від 08.11.2018, розгляд зазначених справ був віднесений до повноважень органів доходів і зборів.

Відповідно до вимог чч. 1, 2 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення зворотної сили не мають.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про відсутність в діях

ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 Митного кодексу України, а тому провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю у діях особи складу, передбаченого ч.6 ст. 470 Митного кодексу України.

Керуючись ст. 7, 8, 293, 294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 Митного кодексу України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави В.В. Москаленко