Справа № 369/7783/23 суддя в І-й інстанції Хрипун С.В.
Провадження № 33/824/5512/2023 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 грудня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 фахівця у галузі права Кузьміна Євгена Олександровича на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 жовтня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13 травня 2023 року серії ААД №48329 13 травня 2023 року о 21 год. 20 хв., в Київській області, Бучанському районі, місті Вишневе по вулиці В. Чорновола, 49, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом FIAT д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 жовтня 2023 року ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень, 80 (вісімдесят) копійок.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведеною.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_2 - Кузьмін Є.О. просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_2 - Кузьмін Є.О. вказує про те, що як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення поліцейський вважав, що ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР України, оскільки відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння. Однак, вказаний факт не підтверджується матеріалами справи. В даній ситуації ОСОБА_2 не був водієм у розумінні вищевказаного пункту ПДР. Коли під`їхали працівники поліції, то ОСОБА_2 не керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння чи в такому стані. Автомобіль вже тривалий час стояв припаркований. Крім того, у матеріалах справи наявний відеодиск, але при цьому на ньому зафіксовано не всі події, а саме немає моменту виявлення руху транспортного засобу, яким начебто керував ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 - Кузьмін Є.О. просить також визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та вказує про те, що оскільки оскаржувана постанови винесена 02 жовтня 2023 року, то останнім днем строку подання апеляційної скарги є 12 жовтня 2023 року і саме в цей день було подано апеляційну скаргу за допомогою засобів електронного зв`язку. Проте, 08 листопада 2023 року вказану апеляційну скаргу було безпідставно повернуто скаржнику без розгляду, оскільки вимоги ст. 294 КУпАП були дотримані в повному обсязі. Також, 20 листопада 2023 року вказану апеляційну скаргу повторно було безпідставно повернуто скаржнику без розгляду.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи захисника ОСОБА_2 - Кузьмін Є.О. щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 жовтня 2023 року з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, вперше апеляційну скаргу на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 жовтня 2023 року було подано захисником ОСОБА_2 - Кузьміним Є.О. 12 жовтня 2023 року, тобто, у строк визначений законом.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного суду від 08 листопада року 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його захисника - фахівця у галузі права Кузьміна Є.О. було повернуто зокрема з підстав порушенням вимог ч. 2 ст. 271 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів вручення копії зазначеної постанови ні ОСОБА_2 ні фахівцю в галузі права Кузьміну Є.О . При цьому, ОСОБА_2 та його захисник, фахівець в галузі права Кузьмін Є.О. скориставшись своїм правом повторного звернення з апеляційною скаргою, 14 листопада 2023 року, у строк визначений законом, звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Однак, постановою Київського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його захисника - фахівця у галузі права Кузьміна Є.О. було знову ж таки повернуто зокрема з підстав порушенням вимог ч. 2 ст. 271 КУпАП.

Користуючись правом на повторне звернення з апеляційною скаргою, фахівець в галузі права Кузьмін Є.О. 22 листопада 2023 року, у строк визначений законом, подав апеляційну скаргу. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, Кузьмін Є.О. на підтвердження своїх повноважень, як фахівця в галузі права та захисника ОСОБА_2 надав суду договір про надання юридичних послуг №11/10-23 від 11 жовтня 2023 року, а також копію диплома магістра за спеціальністю «Правознавство».

Зазначені документи є такими, що підтверджують повноваження фахівця в галузі права Кузьміна Є.О. , як захисника ОСОБА_2 з наступних підстав.

Так, відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 13-рп/2000, у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України, статті 44 Кримінально-процесуального кодексу України, статей 268, 271 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про право вільного вибору захисника) від 16 листопада 2000 року (Справа №1-17/2000) - положення частини першої статті 59 Конституції України (254к/96-ВР) про те, що «кожен є вільним у виборі захисника своїх прав», в аспекті конституційного звернення громадянина ОСОБА_3 треба розуміти як конституційне право підозрюваного, обвинуваченого і підсудного при захисті від обвинувачення та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою отримання правової допомоги вибирати захисником своїх прав особу, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

При цьому, у вказаному Рішенні зазначено, що такий фахівець у галузі права за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, тобто такі повноваження особи мають бути підтверджені, в тому числі дипломом про наявність знань в галузі права.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачається, що представником, який представляє інтереси потерпілого, а також захисником можуть бути адвокати та інші фахівці у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто або за дорученням юридичної особи (ч. 2 ст. 270, ч. 1 ст. 271 КУпАП).

Повноваження адвоката, а також документи які б підтверджували його повноваження, чітко прописані Кодексом. Проте, КУпАП не дає чіткої інформація, хто такі фахівці в галузі права та якими правами вони володіють. При цьому, апеляційний суд зазначає, що з позицій формальної логіки фахівець у галузі права - це особа, яка здобула вищу юридичну освіту та отримала диплом про вищу освіту за спеціальністю «право» або «правознавство». При цьому, цілком логічним є те, що поняття «фахівець» вказує на наявність певного рівня знать в тій галузі, в якій особа надає юридичну допомогу, тим паче, що така допомога направлена на гарантування ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб. Тобто, особа - фахівець у галузі права, повинен мати необхідний професійний рівень знань та можливість забезпечити реалізацію права особи на захист.

За таких обставин, право особи на апеляційне оскарження судового рішення, має бути забезпечене шляхом поновлення пропущеного з поважних причин строку.

Дослідивши матеріали провадження, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з матеріалів справи, місцевий суд дотримався вищезазначених вимог закону та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Така відмова зафіксована поліцейськими на відеокамеру та в присутності двох свідків.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наявними у справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №483029 від 13 травня 2023 року; відеозаписом на цифровому носії з місця події, на якому зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; направленням на огляд.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, захисник ОСОБА_2 - Кузьмін Є.О. зазначає, що ОСОБА_2 не був водієм у розумінні п. 2.5 ПДР України. Коли під`їхали працівники поліції, то ОСОБА_2 не керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння чи в такому стані. Автомобіль вже тривалий час стояв припаркований.

Разом з тим, зазначені доводи захисника спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом.

Так, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського підтверджується вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відеозапис відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_2 у його вчиненні.

З наявного у матеріалах справи відеозапису, зокрема запису №0000000__0019 вбачається, що до ОСОБА_2 , який в цей момент знаходився за кермом транспортного засобу, підійшов працівник поліції та вказав, що його було зупинено працівниками прикордонної служби разом з Національною гвардією України з тих підстав, що в нього вбачаються ознаки наркотичного сп`яніння.

При цьому, під час спілкування з працівником поліції, ОСОБА_2 не заперечував факту керування ним транспортним засобом та його зупинки, а, відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Інших доводів щодо незаконності чи необґрунтованості висновків місцевого суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Далі, на 0:01:23 хв. відеозапису вбачається, що роз`яснивши причину зупинки, працівник поліції запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився.

Пізніше, на 0:03:44 хв. запису працівник поліції запропоновував ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в присутності свідків, на що ОСОБА_2 знову ж таки відмовився, вказуючи про те, що це його принижує.

Наслідки відмови від проходження ОСОБА_2 огляду на стан наркотичного сп`яніння працівниками поліції останньому роз`яснено.

Відтак, працівниками поліції на відеокамеру та в присутності двох свідків було зафіксовано факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння внаслідок чого, правомірно складено протокол щодо порушення останнім вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що місцевий суд надав належну оцінку зазначеним діям ОСОБА_2 та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_2 та його захисниказ приводу відсутності в діях останнього ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в місцевому суді доказів у справі про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

Враховуючи зазначене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушень місцевим судом норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які б мали своїм наслідком скасування постанови, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані, а, відтак, підстави для скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст. 245, п.1 ч.1 ст. 247, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику ОСОБА_2 фахівцю у галузі права Кузьміну Євгену Олександровичу строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 фахівця у галузі права Кузьміна Євгена Олександровича залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв