Дата документу 17.07.2023
Справа № 334/4564/23
Провадження № 3/334/1962/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.139 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2023 року о 17 год. 14 хвилин в м. Запоріжжі, Дніпровському району, вул. Гребельна, біля буд. №2, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом «КРАЗ 6446», державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом «КВСЗ 5001», державний номерний знак НОМЕР_3 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не впевнився у габариті свого вантажу та за правильністю його розміщення, а саме військова техніка, здійснив наїзд на перешкоду, а саме плюсовий та мінусовий контактний дріт, чим здійснив його обрив. В результаті чого, наніс матеріальної шкоди підприємству «Запоріжелектротранс».

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 «а», 2.3 «б» Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №047045 від 01.06.2023 року.

Крім того, 01 червня 2023 року о 17 год. 15 хвилин в м. Запоріжжі, Дніпровському району, на перехресті вул. Портова та проспекту Соборного, біля буд. 234, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом «КРАЗ 6446», державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом «КВСЗ 5001», державний номерний знак НОМЕР_3 , при зміні напрямку руху не впевнився у габариті свого вантажу, а саме військова техніка, здійснив наїзд на перешкоду, а саме плюсовий та мінусовий контактний дріт, чим здійснив його обрив. В результаті чого, наніс матеріальної шкоди підприємству «Запоріжелектротранс».

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 «б», 10.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №392798 від 01.06.2023 року.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №392799 від 01.06.2023 року, 01 червня 2023 року о 17 год. 15 хвилин в м. Запоріжжі, Дніпровському району, на перехресті вул. Портова та проспекту Соборного, біля буд. 234, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом «КРАЗ 6446», державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом «КВСЗ 5001», державний номерний знак НОМЕР_3 , при зміні напрямку руху не впевнився у габариті свого вантажу, а саме військова техніка, здійснив наїзд на перешкоду, а саме плюсовий та мінусовий контактний дріт та здійснив його обрив, чим створив перешкоду для інших учасників дорожнього руху та завдав матеріальних збитків. Його дії кваліфіковані за ч.1 ст. 139 КУпАП за порушення п.п. 10.1, 2.3 «б», 1.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим судом про дату та час слухання справи у Ленінському районному суді м. Запоріжжя, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду 17.07.2023 року. Причини неявки суду не повідомив, з заявами/клопотанням про відкладення розгляду справи/розгляд справи без його участі до суду не звертався.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вжити якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що право особи, щодо якої складено адміністративний протокол, на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи безпідставне умисне затягування правопорушником справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Як слідує зі змісту п. 2.3 «а» ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу

Як слідує зі змісту п. 2.3 «б» ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Як слідує зі змісту п. 10.1 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними в порядку ст. 251 КУпАП та дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 047045 від 01.06.2023 року, відносно ОСОБА_1 , складеного за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП;

- протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 392798 від 01.06.2023 року, відносно ОСОБА_1 , складеного за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП;

- схемами місць ДТП;

- актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 01.06.2023 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 ;

- рапортом командира роти 1 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП капітана поліції В. Павловського;

- рапортом поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП старшого сержанта поліції В. Молодцової;

- відеозаписом правопорушення, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №047045 від 01.06.2023 року;

- фотографіями місця ДТП.

З наведених вище обставин вбачається, що саме дії ОСОБА_1 , який не дотримався під час керування транспортним засобом вимог пунктів 2.3 «а», 2.3 «б», 10.1 ПДР України, знаходяться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до обриву плюсового та мінусового контактних дротів.

Дії правопорушника суд кваліфікує за ст. 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий суд та встановлення обґрунтованості будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Відповідно ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, оцінивши перелічені докази у їх сукупності та дослідивши обставини даної справи, враховуючи, що притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб, доходжу висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені статтею 124 КУпАП, а відтак, він підлягає накладенню адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Розглядаючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 139 КУпАП, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Диспозиція ч. 1 ст.139 КУпАП передбачає відповідальність за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене. Вчинення вказаних дій не обов`язково може бути наслідок порушення Правил дорожнього руху України.

В той же час, саме що диспозиція ст. 124 КУпАП у якості обов`язкової ознаки складу адміністративного правопорушення включає у себе наслідки порушення правил дорожнього руху у вигляді пошкодження автомобільних доріг, вулиць та дорожніх споруд, що і було вчинено ОСОБА_1 , про що зазначено судом вище.

Відповідно до норми ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 визнано винуватим та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження дорожніх споруд, суд вважає, що відсутні підстави для повторного притягнення особи до відповідальності за аналогічні дії.

Інших даних, які б свідчили про вчинення дій ОСОБА_1 , не пов`язаних з порушенням Правил дорожнього руху України, що виразилися у пошкодженні автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, в матеріалах справи не міститься.

Тому суд не погоджується з тим, що одні й ті самі дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати як за статтею 124 КУпАП, так і за частиною 1 статті 139 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1ст.139 КУпАП не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Крім того, згідно з п.12 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору, передбаченого ст.40-1 КУпАП, оскільки він являється військовослужбовцем.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1,221,283-285,294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.139 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена учасниками процесу протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Ленінський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги.

Суддя: Коломаренко К. А.