Справа № 156/859/23
Провадження № 3/156/465/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2023 року Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Бєлоусов А.Є., за участі: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, котрі надійшли з Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП):

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Микулин Хмельницької області, здобула неповну середню освіту, не є працевлаштованою, є одруженою, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

(справу розглянуто в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснено зміст ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

1.Опис обставин, установлених під час розгляду справи, щодо суті адміністративного правопорушення, котре ставиться в вину особі

1.1. Згідно з матеріалами про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду з Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області, ОСОБА_1 «…05.08.2023 приблизно о 22 год. 00 хв. у АДРЕСА_1 ,… образливо чіплялась, виражалась нецензурної лайкою… до свого чоловіка ОСОБА_2 , чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру…».

1.2.Діяння ОСОБА_1 службовими особами територіального органу Національної поліції кваліфіковане за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

2.Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

2.1.Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні правопорушення не визнала, додатково пояснила, що з чоловіком ОСОБА_2 вони мешкають разом, виховують трьох неповнолітніх дітей, чоловік «нещодавно повернувся з війни», став «замкнутим», більше часу проводить з друзями, а не з власною родиною, тому між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникають певні порозуміння, так сталось і ввечері 05.08.2023, але ОСОБА_1 не чіплялась до чоловіка образливо, не висловлювалась до нього нецензурною лайкою, жодним чином не ображала чоловіка, чому ОСОБА_2 викликав поліцейських, вона не знає.

2.2.Заявниця не вбачала у своїх діях будь-якого правопорушення, просила закрити провадження в справі щодо неї.

3.Досліджені під час судового розгляду справи докази

3.1. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобами фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

3.2. Зокрема, до протоколу у справі про адміністративне правопорушення 05.08.2023 серії ВАБ № 755100 були додані та досліджені в судовому засіданні:

-рапорт в електронній формі, зареєстрований 05.08.2023 в журналі єдиного обліку територіального органу Національної поліції за № 5474, де зафіксовано інформацію на лінію «102» від ОСОБА_2 про те, що його дружина ОСОБА_1 неадекватно себе поводить, агресивна, кидається в бійку, погрожує фізичною розправою (а. с. 3);

-надані співробітнику поліції письмові пояснення ОСОБА_2 від 05.08.2023, де з приводу події зазначено, що 05.08.2023 вдень він поїхав до друзів допомагати по господарству, до нього зателефонувала дружина ОСОБА_1 , але вій її «заблокував» у своєму телефону, бо вони напередодні посварились, дружина почала дзвонити потерпілому з телефону донька ОСОБА_3 , ОСОБА_2 сказав дружині, щоб вона йому не заважала; згодом під час вечері у ОСОБА_2 виник конфлікту з дружиною «через голубці», ОСОБА_1 виражалась до чоловіка нецензурними словами, обзивала його, погрожувала забрати дитину й піти з дому (а. с. 4);

-надані співробітнику поліції письмові пояснення ОСОБА_1 від 05.08.2023, де з приводу події зазначено, що вона мешкає в будинку в с. Низкиничі разом з чоловіком, дітьми, свекром та свекрухою, 05.08.2023 її свекор ОСОБА_4 та її чоловік ОСОБА_2 прийшли до кімнати, де вона перебувала разом з донькою ОСОБА_5 , свекор повідомив, що має намір «виписати її з будинку», між ними почалась словесна суперечка, однак при цьому ОСОБА_1 не висловлювалась нецензурно й нікого не ображала, навпаки вона хотіла забрати дитину й піти до іншого житла, але чоловік їй того не дозволив, саме чоловік її ображав під час сварки нецензурною лайкою (а.с.5);

-письмова заява ОСОБА_2 від 05.08.2023, адресована начальнику Відділення поліції № 1 діяльності № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області А. Близнюку, в ній заявник просив притягнути до відповідальності ОСОБА_1 за вчинення щодо нього домашнього насильства психологічного характеру (а. с. 6);

-приблизно о 17 год. 00 хв. він сів вечеряти разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , вони разом вживали алкогольні напої, згодом між ними виникла сварка, вони висловлювались на адресу одне одного грубою нецензурною лайкою, вже 28.11.2022 о 01 год. 00 хв. ОСОБА_7 викликав телефоном поліцію на місце події, щоб вгамувати свою співмешканку, просив притягнути її до адміністративної відповідальності;

-супровідний лист від 09.08.2023 № 18459/52/2/1-2023, підписаний заст. начальника Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області В. Кліменчуком, про направлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення до суду для подальшого розгляду.

3.3.Будь-яких інших доказів у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 службовими особами територіального органу Національної поліції до суду не надано.

4.Оцінка судді

4.1.Суддя, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов таких висновків.

4.2.Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

4.3.За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

4.4.З огляду на зміст протоколу про адміністративне правопорушення від 05.08.2023 серії ВАБ № 755100, складеного відносно ОСОБА_1 , та заперечення останньою своєї вини, службові особи органу поліції повинні довести факт вчинення нею психологічного насильства щодо ОСОБА_2 ..

4.5.Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визначає домашнє насильство як умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

4.6.Згідно з п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII (зі змінами) домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

4.7. Кривдником у ситуації домашнього насильства визнається особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п.6 ч.1 ст. 1 згаданого Закону); постраждалою особою є особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі (п. 8 ч.1 ст. 1 наведеного Закону).

4.8. У постанові Верховного Суду від 10.02.2021 у справі № 761/49109/19 (провадження № 61-9144св20) висловлена правова позиція, згідно з якою сам факт звернення заявника до органів поліції свідчить про наявність конфлікту між подружжям та не підтверджує факт вчинення особою домашнього насильства.

4.9. Згідно з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 545/744/19 (провадження № 61-13514св19) встановлений факт сварок і непорозумінь між подружжям на побутовому ґрунті свідчить про наявність конфлікту між колишнім подружжям та не підтверджує факту вчинення особою домашнього насильства.

4.10. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

4.11.Отже, як домашнє насильство може бути кваліфіковане не будь-яке виникнення сварок і непорозумінь на побутовому ґрунті між подружжям (колишнім подружжям) чи особами, котрі мешкають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а лише такі діяння фізичного або ж психологічного характеру, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

4.12. Під час судового розгляду справи доведено перебування саме ОСОБА_1 на місці події (на території домоволодіння АДРЕСА_1 , доведено факт виникнення сварки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на побутовому ґрунті.

4.13.Суддя вважає, що письмові пояснення ОСОБА_2 є єдиними важливими доказами, які вказують на винуватість ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення. Водночас ОСОБА_2 вказувала на нецензурну лайку та образи щодо нього з боку ОСОБА_1 , а остання зазначала, що саме її чоловік вчиняв щодо неї психологічне домашнє насильство. При цьому визнання і ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 скоєння щодо іншого з подружжя домашнього насильства тягнутиме для кожного з них несприятливі правові наслідки у виді притягнення до певного виду юридичної відповідальності.

4.14.Як зазначив Європейський суд з прав людини у п. 96 рішення від 11.07.2006 у справі «Яллох проти Німеччини» ((Jalloh v. Germany) [GC], заява № 54810/00), в разі виникнення сумнівів стосовно достовірності певного джерела доказів відповідно зростає необхідність підтвердження його доказами з інших джерел.

4.15.У справі «Старков та Тищенко (Starkov and Tishchenko) проти Росії» (п.26 рішення від 17.12.2019, заяви № 54424/14 та № 43797/16) Європейський суд з прав людини зауважив, що нездатність національних судових органів отримати свідчення незалежних спостерігачів за оспорюванням подій підірвала загальну справедливість судового розгляду.

4.16.З огляду на принцип презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України) всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Суд оцінює письмові пояснення ОСОБА_2 критично (оскільки ОСОБА_2 є заінтересованою у вирішенні справи особою, між ним та ОСОБА_1 досі триває конфлікт на побутовому ґрунті) і не вважає їх беззаперечним доказом вини дружини заявника у вчиненні домашнього насильства.

4.17.Інших доказів, котрі б вказували на скоєння ОСОБА_1 домашнього насильства, співробітниками поліції не надано. Наведене не дозволяє суду «поза розумним сумнівом» дійти висновку щодо винуватості цієї особи в скоєнні домашнього насильства.

4.18. Європейський суд з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофеєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) неодноразово зазначав, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

4.19.Відтак, за відсутності клопотань учасників справи суддя не здійснював відшукання додаткових доказів для доведення наявності в діянні ОСОБА_1 домашнього насильства щодо ОСОБА_2 з власної ініціативи.

4.20.За таких обставин суддя дійшов висновку, що службовими особами територіального органу поліції не доведено наявності у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, отже, суддя констатує відсутність правових підстав для притягнення останньої до адміністративної відповідальності.

4.21. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

4.22.Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате провадження підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. При наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП орган (посадова особа) по справі про адміністративне правопорушення виносить постанову про закриття справи (ст. 284 КУпАП).

Керуючись ст. 7,9,247,280,284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення (складення).

Постанова набирає законної сили після спливу встановленого законом строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано будь-ким з учасників процесу. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя А. Є. Бєлоусов