ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1366/23 Справа № 203/1915/23 Суддя у 1-й інстанції - Шрамко Л. Л. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2023 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, - В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до встановлених обставин у постанові суду, 28 березня 2023 року о 20 годині 28 хвилин в м.Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 100, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot моделі 301, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку громадянин ОСОБА_1 відмовився. Факт відмови зафіксовано на нагрудні бодікамери №471032, 474895. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік , та стягнуто на користь держави судовий збір.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження у справі закрити, також просить звільнити його від сплати судового збору, у зв`язку із скрутним фінансовим становищем.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- після відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, направлення не видавалось;

- наявне в матеріалах справи направлення для проходження огляду складене поліцейським ОСОБА_2 , який не був у складі екіпажу патрульної поліції;

- ознаки алкогольного сп`яніння не були встановлені працівниками поліції;

- висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи;

- копія протоколу відрізняється від оригіналу, а так як в оригіналі вказано, що факт відмови зафіксовано на нагрудні бодікамери №471082,47895;

- відеозапис з місця події не є безперервним.

Будучи увідомленим про місце та час розгляду справи ( а.п. 43), особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки суд не увідомив, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами провадження.

Так, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини його вчинення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписі з місця події.

Відмова водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.

Посилання в апеляційній скарзі на не здійснення безперервно відеозапису, - не є слушними, так як обставини вчинення адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом з місця події, відповідно до якого працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу Драгер, на що ОСОБА_1 о 20:30 годині погодився , однак потім о 20:34 годині відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, та був попереджений, що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та його відсторонено від керування транспортним засобом, також зазначили, що у ОСОБА_1 вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та порушення мови, на що ОСОБА_1 відповів, що не заперечує.

Твердження апеляційної скарги про те, що працівники поліції не видали відповідне направлення для проходження огляду на стан спяніння у медичному закладі а також те, що наявне в матеріалах справи направлення для проходження огляду складене поліцейським ОСОБА_2 , який не був у складі екіпажу патрульної поліції, не приймається до уваги, оскільки ОСОБА_1 взагалі відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, залишив автомобіль, після чого був зупинений працівником поліції, що підтверджується матеріалами справи, також будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 предявляв вимогу про направлення його до закладу охорони здоров`я, - матеріали провадження не містять.

Також не є слушним посилання в апеляційній скарзі на те, що протокол містить дописки про те, що факт відмови зафіксовано на нагрудні бодікамери №471082,47895, оскільки спростовується відеозаписом з місця події, відповідно до якого під час ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом о 21:16 годині йому зачитувалось, що фіксування адміністративного правопорушення здійснювалось на нагрудні бодікамери під №471082,47895. Окрім цього, до апеляційної скарги ОСОБА_1 не додано копію протоколу, що підтверджує вказані доводи.

Клопотання в апеляційній скарзі про звільнення його від сплати судового збору у зв`язку із скрутним фінансовим становищем не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

При цьому, необхідно зазначити, що визначення майнового стану фізичної особи, крім довідки про доходи, включає в себе також відповідну інформацію про наявність володіння та користування особою рухомим та нерухомим майном, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, склад сім`ї тощо.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не надано суду документів , що підтверджують його скрутне матеріальне становище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційну скаргу залишити слід без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2023 року залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко