Справа № 751/5170/22 Головуючий у 1 інстанції Яременко І. В.
Провадження № 33/4823/80/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю захисника - адвоката Федоренка Є.В.,

особи, що притягується до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника - адвоката Федоренка Є.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 грудня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , солдат в/ч НОМЕР_1 , проживаючий в АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 496,20 грн.

Як встановив суд, 16 листопада 2022 року, о 21 год. 14 хв. у м. Чернігові по вул. Толстого, 72, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest Drager 7510 ARLM-0316, результат огляду - 0,75 проміле, чим порушив вимоги. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник - адвокат Федоренко Є.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова винесена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом. Вважає, що процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була порушена. Посилається на те, що огляд проведено за відсутності двох свідків, а відеозапис не відображає усіх обставин даної події. Також, звертає увагу, що працівники поліції не дали можливості його підзахисному скористатися правом на допомогу адвоката, чим було порушено право на захист останнього. Окрім цього, на думку захисту, рапорт поліцейського не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адмінправопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, (далі - Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії АААД №247514 від 16.11.2022, ОСОБА_1 16 листопада 2022 року, о 21 год. 14 хв. у м. Чернігові по вул. Толстого, 72, керував транспортним засобом Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest Drager 7510 ARLM-0316, результат огляду - 0,75 проміле, чим порушив вимоги. 2.9 (а) Правил дорожнього руху (а.с.3).

Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Як убачається з інформації з роздруківки приладу Драгер ARLM-0316, результат продування ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 0,75 проміле, з результатом останній погодився та поставив свій підпис (а.с.4).

Посилання захисту на відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається (а.с.9), що ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом, при цьому, на запитання працівника поліції, в частині порушення ним правил дорожнього руху під час керування автомобілем, відповів «так вибачаюсь». У подальшому при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 працівники поліції виявили у нього явні ознаки алкогольного сп`яніння і йому було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 вказував, що вживав алкоголь в незначній кількості та погодився пройти огляд саме на місці зупинки транспортного засобу з використанням алкотестеру «Драгер», результат огляду - 0,75 проміле. Із результатом проведеного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 погодився та будь-яких зауважень щодо проведеного огляду та того, що він не керував транспортним засобом, не висловлював.

Крім того, згода ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння також побічно підтверджує той факт, що саме він перебував за кермом автомобіля та як водій погодився пройти такий огляд.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного Інструкцією. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Також, відповідно до положень ст. 266 КУпАП, за умови фіксації поліцейським огляду на стан сп`яніння або відмови від проходження такого огляду технічними засобами відеозапису участь двох свідків є необов`язковою, а тому, посилання захисту про те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено за відсутності двох свідків, що є порушенням Інструкції є безпідставними.

При цьому апеляційний суд не знаходить підстав для визнання рапорту поліцейського недопустимим доказом, оскільки жодних порушень, які тягнуть визнання доказу недопустимим, апелянтом вказано не було, а твердження про упередженість працівників поліції є лише припущенням та не свідчить про автоматичну недопустимість цього доказу.

Посилання захисту про те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, є непереконливими, оскільки вказаний відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному повноважною на те особою. Крім того, на відеозаписі чітко зафіксовано проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу та отриманий результат огляду 0,75 проміле і підстави піддавати сумніву зміст даного відеозапису відсутні.

Доводи апелянта, що працівники поліції не дали йому можливості скористатися правовою допомогою адвоката, чим було порушено його право на захист, є непереконливими, з огляду на таке.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що також має місце і на відеозаписі працівників поліції. Також, із переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодився із результатами проведеного огляду на стан його сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, будь-яких зауважень не висловлював та не ставив питання щодо надання йому адвоката, що свідчить про те, що останній не мав бажання скористатися правовою допомогою адвоката.

Окрім цього, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захист зазначив, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, проте вказав, що останнього було терміново викликано до військової частини за місцем проходження служби і він був вимушений сісти за кермо у час комендантської години, а тому, вчинив вказане правопорушення в стані крайньої необхідності.

Однак, такі доводи захисту про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, так як він діяв в стані крайньої необхідності не є переконливими, з огляду на таке.

Стаття 18 КУпАП передбачає, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 у своїх поясненнях в протоколі про адміністративне правопорушення не вказував, що діє в стані крайньої необхідності, та під час спілкування із працівниками поліції не повідомляв про те, що його терміново викликали до військової частини і він поспішає, а лише вказував, що відпочивав з товаришами і вживав алкоголь у невеликій кількості та їде додому, що має місце на відеозаписі нагрудної камери поліцейського.

Таким чином, зважаючи на конкретні обставини справи, правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 є умисною, суспільно небезпечною дією, а тому, зазначені захистом у судовому засіданні обставини, не можуть вважатись такими, що є підставою для закриття справи, у зв`язку з вчиненням дій особою в стані крайньої необхідності.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання його підзахисним уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Федоренка Є.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 грудня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач