Справа №573/1291/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Черкашина М. С.
Номер провадження 33/816/442/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря Дейниченко О.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Яценка Д.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі віделконференції в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Яценка Д.І. на постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 24.03.2023, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і якою накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн судового збору, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Білопільського районного суду Сумської області від 24.03.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП зокрема у тому, що він 30.09.2022 о 23.50 год в м. Білопілля по вул. Соборній, 230 керував транспортним засобом марки «PEUGEOT 3008» н.з. НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови та координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest» у встановленому законом порядку на місці зупинки та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З таким рішенням судді не погодився захисник Яценко Д.І. і подав апеляційну скаргу в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Білопільського районного суду Сумської області від 24.03.2023, оскільки копію постанови отримав 29.03.2023, а апеляційну скаргу подав на неї 05.04.2023. Однак постановою Сумського апеляційного суду від 20.04.2023 скаргу було повернуто і копію рішення апеляційного суду він отримав 21.04.2023. Тоді, ним захисником було усунуто недоліки в скарзі і він знову 25.05.2023 звернувся до апеляційного суду. Строк вважав таким, що порушений з поважних причин, а тому просив його поновити.

Щодо постанови судді Білопільського районного суду Сумської області від 24.03.2023 то її захисник просив скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити з підстав відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог захисник стверджував:

- про незаконну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ;

- про незаконні вказівки поліції щодо пред`явлення ОСОБА_1 документів;

- про неправильну оцінку судом першої інстанції письмових та інших доказів щодо відмови від проходження ОСОБА_1 медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння;

- про те, що інспектор поліції на місці зупинки транспортного засобу не проводив у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів огляд водія ОСОБА_1 щодо перебування у стані алкогольного сп`яніння, за результатами якого не складав Акт огляду, у якому не встановив ознаки стану алкогольного сп`яніння правопорушника;

- про те, що ОСОБА_1 не продував газоаналізатор, оскільки не довіряв його точності та була темна пора доби. Навпаки, не відмовлявся пройти медичний огляд;

- про те, що поліція не пропонувала ОСОБА_1 письмово пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, тобто не видавала направлення на такий огляд;

- про те, що поліцією порушено вимоги п.5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, відповідно до якого включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення. Долучені відеофайли складаються з 4 фрагментів, а не з безперервного запису, що ставить під сумнів їх належність та допустимість як доказу;

- про те, що свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , не могли чути про відмову ОСОБА_1 пройти медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я. Дослідженням відеозапису встановлено, що працівники ВСП ОСОБА_2 і ОСОБА_3 після виклику працівників поліції взагалі не були присутні при розмові, розгляді адміністративної справи останніми, а лише поставили свої підписи на заздалегідь складених на однотипних бланках пояснень, які навіть не читали, що підтверджено в суді. Більше того, вказані свідки є працівниками правоохоронного органу ВСП і були зацікавленими особами.

Вислухавши доповідь судді щодо обставин справи, доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Яценка Д.І., які просили поновити строк на апеляційне скарження судового рішення які підтримали доводи апеляційної скарги захисника, просили скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити з підстав відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова судді Білопільського районного суду Сумської області винесена 24.03.2023, її копію захисник Яценко Д.І. і Убоженко Б.М. отримали 29.03.2023. 05.04.2023 захисник подав апеляційну скаргу. 20.04.2023 постановою Сумського апеляційного суду вказану скаргу повернуто захиснику, оскільки скарга не містить його підпису. 27.04.2023 захисник Яценко Д.І. знову подав апеляційну скаргу в якій просив поновити пропущений на апеляційне оскарження строк.

Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне поновити захиснику строк на апеляційне оскарження постанови судді Білопільського районного суду Сумської області винесена 24.03.2023, як такий, що пропущений з поважних причин.

Щодо постанови судді Білопільського районного суду Сумської області від 24.03.2023, яку захисник просив скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, то тут апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 винним себе не визнав і пояснював суду, що 30.09.2022 пізно ввечері йому подзвонили по роботі та сказали під"їхати до транспортного засобу, оскільки він здійснює вантажні перевезення. По дорозі його зупинив військовий патруль, який зазначив, що він вживав алкоголь та викликав поліцейських. Від проходження огляду на стан сп"яніння на місці зупинки він дійсно відмовився, оскільки не довіряє алкотестеру та запропонував проїхати до лікарні. Проте поліцейські йому відмовили та склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та він був відсторонений від керування т/з.

Допитаний судом першої інстанції поліцейський СРПП ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Капінус О.Г., яка складала протокол серії ДПР18 № 174070 від 01.10.2022 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суду першої інстанції пояснювала, що вона разом із інспектором ОСОБА_4 прибули 30.09.2022 на виклик, оскільки до чергової частини надійшло повідомлення від працівників ВСП, які несли службу у м. Білопілля про зупинку водія у період дії коменданської години із ознаками алкогольного сп"яніння. Прибувши на місце на службовому автомобілі вони побачили, що в м. Білопілля по вул. Соборній біля буд. 230 стояв автомобіль «PEUGEOT 3008» н.з. НОМЕР_1 . Водій автомобіля перебував із ознаками алкогольного сп"яніння, без документів, а саме був відчутний запах алкоголю із порожнини рота. Також водій перебував у трусах та куртці, сказав, що посварився із дружиною, вибіг із хати і поїхав із дому на роботу. Водію було запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора "Alcotest" у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі, на що водій відмовився у присутності двох свідків. Так як була коменданська година, то свідками були залучені працівники ВСП, які здійснили зупинку водія, оскільки об"єктивно запросити інших свідків не було можливості.

Свідок ОСОБА_2 допитаний судом першої інстанції пояснював, що займає посаду начальника групи Сумського зонального відділу військової служби правопорядку. По бойовому розпорядженню вони несли службу 30.09.2022 у м. Білопілля. У період дії коменданської години під час наряду був зупинений водій, який був одягнутий в куртку та у спідню білизну, при цьому водій не мав документів та не міг чітко зазначити куди саме він рухається. При цьому водій мав ознаки алкогольного сп"яніння: запах алкоголю із порожнини рота та нестійка хода, а тому був викликаний наряд поліції, який приїхав за 10 хв. По приїзду поліції водію пропонували пройти огляд на стан сп"яніння на місці, у лікарню не возили, оскільки водій не просив цього. Також від нього були відібрані пояснення про перебування водія із ознаками сп"яніння та відмовою від огляду, дані пояснення він підписав. Під час складання протоколу автомобілів на дорозі не було і тому не було змоги запросити будь-кого бути свідком.

Свідок ОСОБА_3 , допитаний судом першої інстанції, повідомив, що займає посаду старшого сержанта - інспектора безпеки дорожнього руху Сумського зонального відділу військової служби правопорядку. Також зазначив, що вони із ОСОБА_2 по бойовому розпорядженню несли службу 30.09.2022 у м. Білопілля. У період дії коменданської години був зупинений водій, який був одягнутий у курточку та у спідню білизну, від водія відразу відчувся стійкий запах алкоголю. Сказав, що випив дома, посварився із дружиною і поїхав із дому. Документів у у водія не було та він не міг чітко зазначити куди саме він рухається. Водій мав ознаки алкогольного сп"яніння: запах алкоголю із порожнини рота, незв"язна розмова, поведінка не відповідає обставновці, але не агресивна. Був викликаний наряд поліції, по приїзду працівниками поліції водію запропонували пройти огляд на стан сп"яніння на місці, на що водій відмовився, а також відмовився їхати у лікарню. Також він підтверджує, що інспектор ОСОБА_5 відбирала у нього пояснення про відмову водія від проходження огляду, які він читав та підписував. Запросити інших свідків під час тривання коменданської години не було можливості. Водія було відсторонено від керування автомобілем.

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень статей 245 та 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252 КУпАП).

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, суд не вбачає будь-яких підстав не довіряти зібраним по справі доказам, оскільки вони містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт та крім того, вони об`єктивно узгоджуються між собою.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Для притягнення особи, яка керує транспортним засобом, до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння (ч. 1 ст. 130 КУпАП) обов`язковою та необхідною умовою є встановлення факту керування особою транспортним засобом. Диспозиція цієї норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, зокрема до Правил дорожнього руху (далі по тексту ПДР), згідно з пунктом 2.5 яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Тобто, порядок проходження огляду на стан сп`яніння закріплений у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та в «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно з визначеною процедурою, огляд водія, зокрема, на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського.

Як встановлено судом першої інстанції водій ОСОБА_1 підтвердив той факт, що дійсно 30.09.2022 в період дії комендантської години після 23 год. рухався по вул. Соборній у м. Білопілля на автомобілі марки «PEUGEOT 3008» н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками ВСП, які потім викликали поліцейських. При цьому зазначав, що алкогольні напої не вживав, ознак алкогольного сп`яніння у нього не було.

Між тим, як правильно зауважив суд, в даному випадку підлягає встановленню факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у визначеному законом порядку особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, що є об`єктивною стороною даного правопорушення, за невиконання якого працівником поліції і був складений протокол.

Так, відповідно до протоколу серії ДПР 18 № 174070 від 01.10.2022 про адміністративне правопорушення, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, долучений диск відеофіксації з нагрудної камери інспектора Капінус О.Г. від 01.10.2022 року з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 після зупинки т/з працівниками ВСП та виклику працівників поліції на пропозицію інспектора ОСОБА_5 пройти огляд на стан сп`яніння відмовився, пояснивши, що не довіряє алкотестеру. Надалі працівником поліції також пропонувалося водію пройти огляд у лікарні, на що водій також відмовився.

Щодо пояснень представника адвоката Яценка Д.І. про те, що інспектор ОСОБА_5 особисто не зупиняла автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , то їх правильно визнано судом такими, що не спростовують встановлених судом обставин, що вказана подія зупинки транспортного засобу під керуванням останнього мала місце 30.09.2022 приблизно після 23 години працівниками ВСП, оскільки водій ОСОБА_1 керував автомобілем у період дії коменданської години, що не заперечується учасниками справи, а тому посилання на вказаний факт представника суд вважає необґрунтованим.

Також апеляційний суд погоджується і з висновком суду щодо критичного відношення до показів самого ОСОБА_1 з приводу того, що він не вживав алкогольні напої, відмовився продути алкотестер, та бажав проходити огляд у лікарні, проте йому відмовили у цьому, оскільки дані покази суперечливі та такі, що повністю спростовуються показами представників зонального відділу ВСП, які в суді першої інстанції підтвердили факт зупинки водія із ознаками алкогольного сп"яніння та підтвердили факт відмови останього від проходження медичного огляду на визначення стану сп"яніння.

Надаючи оцінку доводам представника ОСОБА_6 щодо не роз`яснення ОСОБА_1 його прав за ч. 1 ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, суд першої інстанції правильно зауважив на наступному.

Згідно абз. 4 п. 2 Р. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395 (далі Інструкція № 1395), під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, проте відсутній його підпис у протоколі.

Суд слушно зауважив на тому, що під час безпосереднього розгляду справи про адміністративне правопорушення у судовому засіданні судом було роз`яснено особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його права, та з`ясовано зрозумілість їх змісту. Крім того, при розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 забезпечив свій захист уповноваженим захисником адвокатом Яценком Д.І.

Водночас, зазнаючи про те, що поліцейським не були роз`яснені права ОСОБА_1 , представник не вказав, яке саме з порушених прав на стадії адміністративного розслідування призвело до невідворотних наслідків, що виявились під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, тобто таких, що безповоротно не можуть бути реалізовані під час розгляду справи по суті, незважаючи на роз`яснення таких прав у судовому засіданні.

З огляду на наведене, доводи представника про те, що водію не були роз`яснені права, не можуть бути підставою для визнання протоколу недопустимим доказом, позаяк можливість реалізації таких прав на стадії розгляду справи про адміністративне правопорушення надана ОСОБА_1 у повному обсязі протягом тривалого проміжку часу.

Доводи представника ОСОБА_6 щодо того, що водія ОСОБА_1 зупинили працівники ВСП, а не поліцейські, а тому вимоги інспектора Капінус О.Г. щодо проходження огляду водієм на стан алкогольного сп`яніння на місці є неправомірними, спростовується показами працівників ВСП, які зупинили ОСОБА_1 , так як водій рухався по місту під час дії коменданської години без документів та виявивши у водія ознаки алкогольного сп`яніння, викликали наряд поліції.

Крім того, суд першої інстанції обгрунтовано визнав належним доказом відеозапис, оскільки він є додатком до протоколу та посилання на вказаний відеозапис міститься у протоколі серії ДПР18 № 174070 від 01.10.2022 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який суд правильно визнав таким, що відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та є належним доказом у справі.

Тому, підсумовуючи наведене, суд першої інстанції правильно відхилив доводи представника ОСОБА_6 про недопустимість протоколу в якості доказу із зазначених вище підстав.

Враховуючи та аналізуючи встановлене, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про те, що інспектор ОСОБА_5 при складанні протоколу за ч. 1 ст.130 КУпАП діяла із дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджено спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735.

Таким чином вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується дослідженими судом письмовими матеріалами справи, зокрема: протоколом серії ДПР18 №174070 від 01.10.2022 про адміністративне правопорушення, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, диском із відеозаписом, з якого вбачається, що останній відмовився від запропонованого поліцейським проходження медичного огляду на стан сп`яніння, показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні про зупинку водія із ознаками алкогольного сп`яніння та відмовою останнього він проходження медичного огляду.

Також судом було встановлено, що ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 18.04.2017, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому його посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Яценку Д.І. строк на апеляційне оскарження постанови судді Білопільського районного суду Сумської області від 24.03.2023.

Постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 24.03.2023, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і якою накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Яценка Д.І. на цю постанову, без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.