ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/35131/23

Провадження № 3/947/8891/23

23.11.2023 року Суддя Київського районного суду м.Одеси Прохоров П.А., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з ВП№4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, ВАД №001450,

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 02.10.2023 року о 04.30 годин ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 вчинив насильство у сім`ї психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні, посилаючись на доводи, викладені у письмових поясненнях, зазначив, що вину у вчиненні правопорушення не визнає, не вчиняв домашнього насильства відносно дружини. Просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Ст. 280 КУпАП передбачені обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі: чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

Нормами ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

На підставі ст. 252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши надані суду докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Диспозицією ч. 1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Тобто, виходячи з граматичного тлумачення диспозиції даної норми КУпАП, орган поліції зобов`язаний при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначати конкретно в чому саме полягало домашнє насильство, а також вказати яка шкода заподіяна або могла бути заподіяна фізичному чи психологічному здоров`ю потерпілої, що прямо витікає з диспозиції статті (погрози, образи, чи переслідування, позбавлення житла, їжі, тощо) і це є обов`язковим.

Адміністративним правопорушенням є не будь-яке домашнє насильство, а те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Для правильної кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з підстав, передбачених ст.173-2 ч.1 КУпАП, факт порушення вказаних прав повинен бути відображений у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи непростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

В судовому засіданні встановлено, що з наявних матеріалів справи беззаперечно не встановлено, що ОСОБА_1 винний у вчиненні наведеного адміністративного правопорушення.

У якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суду надані протокол про адміністративне правопорушення, письмові заява та пояснення ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду не надано, тобто будь-яких об`єктивних даних про вчинення ним домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Також, як вбачається з матеріалів провадження, у справі не було встановлено свідків правопорушення, які б об`єктивно могли підтвердити або спростувати обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, як протокол про адміністративне правопорушення, так і матеріали провадження не містять відомостей про спричинення діями ОСОБА_1 будь-яких наслідків.

Суд зазначає, що самі по собі погані стосунки між подружжям, судові спори щодо шлюбу, поділу майна, утримання дітей, вживання нецензурної лексики, тощо не є безспірно вчиненням домашнього насильства.

На підставі досліджених доказів, судом встановлено, що в матерілах справи відсутні достатні докази, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та наявність в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопршунення не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, тому в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим, необхідно провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 251, 252 , 256 , 268 , 245 , 278 , 280 , 247п.1 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП - закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 діб до Одеського апеляційного суду.

Суддя Прохоров П. А.