ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року суддя Солом`янського районного суду м.Києва Демидовська А.І., розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 06.11.2023 року о 02 год. 38 хв. ОСОБА_1 по вул.Солом`янська, 21 у м.Києві керував транспортним засобом «Chevrolet Camaro», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння кінцівок рук, почервоніння обличчя) та від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду в умовах лікарні відмовився на визначення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що в часі і місці, вказані у протоколі, їхав на додому після виконання службового завдання. Вживав алкоголь, але в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Був зупинений працівниками поліції, які запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням алкотестеру «Драгер», на що останній відмовився та мав намір пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак працівниками поліції постійно здійснювався психологічний тиск. Просив закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, обґрунтовуючи це тим, що поліцейськими не доведено факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення від 06.11.2023 року (а.с.1) долучено та до суду направлено такі докази: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявленняя стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.2), витяг з бази даних про налужність транспортного засобу (а.с.4), відеозапис події (а.с.5).

Аналізуючи та оцінюючи усі надані зазначені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із наступного.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 06.11.2023 року о 02 год. 38 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом, разом з тим з долученого відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом, зупинявся поліцейськими о 02 год. 38 хв., оскільки відео починається з моменту зняття огляду авто позаду.

Як зазначено у п.19 постанови Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку відповідним доказами, визначеними ст.251 КУпАП, для підтвердження чого поліцейський мав надати суду, зокрема, відеозапис події, фотокартки тощо.

На переконання суду саме описання правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом його вчинення, без наявності будь-яких доказів його вчинення.

Таким чином із врахуванням того, що перед судом не доведено достатніми і безсумнівними доказами те, що за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , як водій перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тривалий час перебування після зупинки транспортного засобу поруч із ним та вживання після керування транспортним засобом алкогольних напоїв, вже не як його водієм, не утворює складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Тому, зважаючи на положення ч.5 ст.266 КУпАП, суд, витлумачивши усі сумніви на користь особи, яка притягається до відповідальності, вважає не доведеним твердження у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, що є підставою до закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Досліджені докази ставлять під обґрунтований та розумний сумнів наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином із врахуванням того, що перед судом не доведено достатніми і безсумнівними доказами те, що за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння як водій, наведене є підставою до закриття провадження відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.247 п.1, 283-285, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Солом`янський районний суд м.Києва.

Суддя А.І.Демидовська