Справа № 503/827/23
Провадження №3/503/646/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП,

встановив:

07 липня 2023 року складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 931972, згідно змісту якого ОСОБА_1 , будучи протягом року підданою адміністративному стягненню за ч.1 ст. 184 КУпАП, в порушення вимог ч.2 ст. 150 СК України не належним чином виконує свої батьківські обов`язки по забезпеченню необхідних умов для проживання та виховання своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки згідно подання служби у справах дітей Слобідської селищної ради від 06.07.2023 року № 75 вона веде аморальний спосіб життя, періодично вживає алкогольні напої, не контролює дітей, які можуть перебувати в пізню пору без нагляду, шкодять мешканцям села, у зв`язку із чим ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явилася, про поважність причин неявки суду не повідомила, про місце і час розгляду справи була своєчасно сповіщена належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, про що свідчить відповідна довідка про доставку їй 17.07.2023 року судової повістки у вигляді SMS-повідомлення на номер телефону зазначений у змісті письмового пояснення від 07.07.2023 року (а.с.3), яке підписане ОСОБА_1 без яких-небудь заперечень щодо їх змісту, зокрема відомостей про номер його контактного телефону. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка ОСОБА_1 на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, ч.2 ст. 268 КУпАП не визнає обов`язковою присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 184КУпАП. У зв`язку з вище викладеним суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Постановою Кодимського районного суду Одеської області від 02.03.2023 року у справі № 503/142/23 (а.с.10), яка набрала законної сили 13.03.2023 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП із застосуванням до неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Відповідно до ч.1-3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 2 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення вчинення тих самих дій, що передбачені частиною першою цієї статті. При цьому, ч.1 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення та дослідженими доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 931972 від 07.07.2023 року (а.с.2), який підписаний ОСОБА_1 без яких-небудь заперечень щодо обставин викладених в ньому та із зазначенням у графі пояснень по суті порушення того, що остання згодна з складеним щодо неї протоколом та визнанням факту поганого контролю за дітьми; копією постанови суду від 02.03.2023 року у справі № 503/142/23 (а.с.10); письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 від 06.07.2023 року (а.с.5), в яких остання вказувала на ті обставини, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 неодноразово робили їй шкоду в домогосподарстві, а саме ламали їй на городі кукурудзу, рвали зелений виноград та прали одяг у відрі криниці; письмовими поясненнями неповнолітнього ОСОБА_7 , наданими ним 06.07.2023 року в присутності законного представника матері ОСОБА_8 (а.с.6), в яких останній підтверджував ті обставини, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 неодноразово приймали участь у вчиненні шкоди і пошкодження майна ОСОБА_5 , а саме ламали їй кукурудзу, рвали зелений виноград та прали одяг у відрі криниці; а також письмовими поясненнями самої ОСОБА_1 від 07.07.2023 року (а.с.3), в яких остання зазначила, що від старости села вона дізналась, що її діти за місцем проживання ОСОБА_5 шкодили, ламали їй кукурудзу, рвали зелений виноград та прали футболку у відрі криниці.

Однак при цьому, суд вважає, що обставини того, що:

- «вживає алкогольні напої» безпідставно включене у зміст протоколу про адміністративне правопорушення при викладенні суті останнього, оскільки саме по собі вживання алкогольних напоїв не є протиправним;

- «веде аморальний спосіб життя» також безпідставно включене у зміст протоколу про адміністративне правопорушення при викладенні суті останнього, оскільки без зазначення конкретних дій це твердження є абстрактним, внаслідок чого суд не має можливості надати власну оцінку діяння.

У зв`язку з чим суд вважає, що згадані вище обставини об`єктивної сторони правопорушення підлягають виключенню із змісту пред`явленого адміністративного обвинувачення за їх необґрунтованістю.

В свою чергу копію подання служби у справах дітей Слобідської селищної ради Подільського району Одеської ОСОБА_1 від 07.07.2023 року (а.с.3) суд не приймає як доказ, оскільки останнє містить лише зазначення обставин «веде аморальний спосіб життя» і «вживає алкогольні напої», які самі по собі не доводять цих обставин, а зазначення інших обставин відсутності контролю дітей та вчинення останніми шкоди третім особам не містять, внаслідок чого не має доказового значення для доведення чи спростування цих обставин.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня її вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 184 ч.2, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП і застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. В. Вороненко