Справа № 175/3162/23
Провадження № 3/175/1595/23
Постанова

Іменем України

26 липня 2023 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Бровченко В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Першотравенськ Дніпропетровської області, там же зареєстрованого по АДРЕСА_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 ,

за ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

На розгляд Дніпропетровського районного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 513091 за ч.3 ст.126 від 26.06.2023 року Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Протокол), згідно якого 26.06.2023 року о 05.05 годині на 958 км автодороги М-30 у Дніпровському районі Дніпропетровської області водій ОСОБА_2 , будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами постановою начальника відділу Першотравенського ВДВС у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного МУМЮ (м.Дніпро) (ВП № 66678773), керував автомобілем «Volvo» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

До Протоколу долучені: копія постанови начальника відділу Першотравенського ВДВС у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного МУМЮ (м.Дніпро) (ВП № 66678773) і рапорт інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 УПП в Дніпропетровській області Кашевського В.О.

У суді ОСОБА_2 своєї провини не визнав і пояснив, що до 26.06.2023 року йому не було відомо про встановлення обмеження у праві керування транспортними засобами.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.ст.245, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і особи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Склад адміністративного правопорушення за ч.3 ст.126 КУпАП, передбачає умисну форму вини, а саме особа повинна усвідомлювати, що будучи тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами, умисно продовжує керувати транспортним засобом.

Таким чином, матеріали справи про адміністративні правопорушення, складені за ч.3 ст.126 КУпАП, обов`язково мають містити документи, які б підтверджували обізнаність особи, щодо якої винесено постанову про застосування відносно неї відповідного обмеження, про застосування таких обмежень.

Всупереч вищевикладеного, у матеріалах справи відсутні відомості щодо обізнаності ОСОБА_3 щодо застосування відносно нього зазначених обмежень.

Також протокол не містить посилання на пункт ПДР, у порушення якого ОСОБА_2 керував транспортним засобом.

З метою повного та об`єктивного розгляду справи, суд перевірив факт обізнаності ОСОБА_3 про застосування обмежень державним виконавцем. Однак, перевіркою Єдиного реєстру судових рішень не встановлено інших фактів притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП України у період часу з 2022 року до 26.07.2023 року.

Частиною 3 статті 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

Виходячи з викладеного, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Частиною 1 статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення на цю особу адміністративного стягнення.

З огляду на те, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір не сплачується.

Керуючись ст.ст.126 ч.3,247 п.1,283,284,294 КУпАП, -

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови вручити ОСОБА_4 і для відома направити начальнику відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя В.В. Бровченко