печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2023 року суддя Печерського районного суду м. Києва Смик С.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №032408 від 07.06.2023 року, водій ОСОБА_1 07.06.2023 року о 22 год. 30 хв., керував автомобілем марки «SMART FORTWO» д.н.з НОМЕР_1 , у м. Києві по бул. Дружби Народів (Міхновського), в стані алкогольного сп`яніння. Оглдя проводився зі згоди водія у медичному закладі за адресою: м. Київ, вул. Запорожця, 20, чим порушила вимоги п. 2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. ЇЇ захисник-адвокат Александров Д.О. до суду надав письмове клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що законні докази перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння відсутні, стан алкогольного сп`яніння особи не встановлено у законний спосіб, а складання лікарем висновку на підставі клінічних ознак не доводить перебування водійки у стані алкогольного сп`яніння без чітко визначеного перевищення гранично допустимого показника у 0,2 ‰.

Суддя, встановивши обставини передбачені ст.280 КУпАП, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема відеозапис, письмові пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дійшов висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23 рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Правопорушення складається із наявності об`єктивних та суб`єктивних ознак, за сукупністю яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.9а ПДР України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено відповідальність водія за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також оформлення результатів такого огляду, врегульовано «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена спільним наказом МОЗ України та МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735. (надалі Інструкція).

Згідно розділу ІІІ вказаної Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (пункти 8, 9 Інструкції).

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Відповідно п. 7 розділу Інструкції встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Між тим, як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, у закладі охорони здоров`я було проведено огляд водія, запропоновано пройти відповідне обстеження за допомогою газоаналізатора, після першої невдалої спроби задуву, черговим лікарем на підставі наявних клінічних ознак, було зроблено висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Правильність такого висновку заперечувалося ОСОБА_1 .

На підставі клінічних ознак лікарем зроблено висновок №002755 від 07.06.2023 року щодо перебування водійки у стані алкогольного сп`яніння, що стало підставою для складання протоколу про притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Разом з тим, будь-якого огляду за допомогою спеціального технічного засобу, за результатом якого могло бути встановлено наявність перевищення гранично допустимого показника алкоголю у 0,2‰ здійснено не було, як і не запропоновано лікарем й інших методів діагностики за наявності висловлених ОСОБА_1 заперечень. Лікар поверхнево оглянув останню та на підставі такого огляду дійшов висновку про пребування її у стані алкогольного сп`яніння.

Суддя звертає увагу на те, що згідно протоколу, ОСОБА_1 поставлено у провину порушення вимог п. 2.9а ПДР на підставі висновку, зробленого без проведення огляду за допомогою вимірювальної техніки та обладнання або проведення лабораторних досліджень.

Однак, інкриміноване водієві порушення вказаного пункту ПДР не відповідає встановленим під час розгляду обставинам справи, та формально дії ОСОБА_1 мають ознаки порушення іншого пункту правил дорожнього руху.

Разом з тим, суд не вправі самостійно змінювати фабулу протоколу та кваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази на підтвердження порушення ОСОБА_1 п. 2.9а ПДР не узгоджуються між собою, викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає тих обставин, які встановлені в ході розгляду справи.

За відсутності лабораторних досліджень, при виказаній незгоді особи, що притягується до адміністративної відповідальності із клінічною картиною, встановленою лікарем -наркологом, висновок медичного закладу, який покладений в основу інкримінованого правопорушення не може вважатись допустимим та належним доказом за вказаних вище обставин.

Оскільки беззаперечних доказів на підтвердження факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять, а наявні у представлених доказах розбіжності ставлять під сумнів правильність поставленого водієві у провину порушення пункту ПДР , як наслідок не зрозуміло у чому виражається об`єктивна сторона поставленого у провину водієві адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст.130 КУпАП за обставин викладених у протоколі під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суддя оцінює критично з наведених вище підстав, оскільки таке формулювання суті адміністративного правопорушення створює умови для двозначності тлумачення складу адміністративного правопорушення та не дає можливості правильно визначити об`єктивну сторону правопорушення, за яке особа притягується до адміністративної відповідальності.

Відтак, із урахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю за відсутності у її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя :