ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Володимир

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Кусік І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , водія СВ Транс Інвест, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ 309640 від 02 липня 2023 року, вбачається, що 02.07.2023 року о 13.10 год на автодорозі Н-22 (Устилуг-Луцьк-Рівне) с. Усичі, 70 км. + 300 м. водій ОСОБА_1 , керуючи мотоциклом Yamaha YZF, д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого під час початку маневру обгону водія ТЗ Iveco, д.н.з. НОМЕР_3 , що рухався в тій самій смузі попереду, не справився з керуванням та допустив падіння мотоциклу, в результаті чого його мотоцикл отримав механічні пошкодження, що завдало матеріальних збитків, чим порушила п. 2.3 б), 13.13 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений 124 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, підлягає встановленню чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з вимогами ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діянь, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого цим кодексом, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Судовий розгляд справи повинен проводитись у межах визначених у протоколі обставин про адміністративне правопорушення, який є фактичним обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Проаналізувавши суть пред`явленого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суддя дійшла наступного.

Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 2.3 б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Як визначено п. 13.1. ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 02.07.2023 року він рухався по автодорозі Н-22 на мотоциклі. При здійсненні маневру обгону автомобілем Івеко, його водій не ввімкнув покажчик повороту та почав обгін попутного транспортного засобу, через що ОСОБА_1 змушений був екстрено гальмувати щоб уникнути зіткнення, він повернув різко вліво і зіткнувся з відбійником по лівій стороні в попутному напрямку. При падінні травм він не отримав, мотоцикл зазнав пошкоджень. Зі слів ОСОБА_1 водій автомобіля Івеко одразу після ДТП визнавав факт того, що він не включив поворот.

Дані ОСОБА_2 покази в судовому засіданні повністю відповідають його показам, даних ним на місці ДТП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та узгоджуються з письмовими показами свідків.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Сам протокол про адміністративні правопорушення, за відсутності інших доказів, не є, на думку суду, належним і допустимим доказом в розумінні ч.1 ст.251 КУпАП.

Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення останньою правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Таким чином, будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.3 б), 13.13 ПДР Українипротокол та матеріали справи не містять.

Підсумовуючи викладене, з урахуванням пояснень ОСОБА_1 наданих ним в суді, вивчивши та оцінивши матеріали провадження, приходжу до висновку, що будь-яких фактичних даних про те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.3 б), 13.13 ПДР Україниматеріалами справи не доведено, а судом не встановлено, а відтак, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ісправа підлягає закриттю на підставі статті 247 ч. 1 п. 1 КпАП України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 9, 124, 247, 256, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ірина КУСІК