Номер провадження: 33/813/852/23
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Сінько А.І., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката - Главацького Юрія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника Главацького Юрія Анатолійовича подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23 березня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 23 березня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Вирішено питання щодо судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що водій ОСОБА_1 , 07 листопада 2022 року о 17.14 годині керував транспортним засобом "Honda Dio" номерний знак " НОМЕР_1 " по вул. Середня 48/1 у м. Одесі, в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки зі згоди водія із застосуванням приладу "Драгер", результат огляду на стан сп`яніння склав 0,34 проміле, тест №978, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат - Главацький Ю.А. просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної вище постанови суду від 23 березня 2023 року, скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що обставини, які викладені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння в частині виявлення ознак такого сп`яніння не відповідають дійсності, оскільки хоча у документі поліцейськими і констатовано наявність у ОСОБА_1 таких ознак алкогольного сп`яніння, як: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, водночас згідно відеозапису із нагрудної відеокамери поліцейського, останній висловив лише припущення щодо наявності у ОСОБА_1 запаху алкоголю з порожнини рота, однак не стверджував про існування цієї ознаки. Наявність інших ознак алкогольного сп`яніння апелянт заперечує, посилаючись на відомості, які зафіксовані та відображені на відеозаписі; під час складення акту огляду, поліцейськими не були залучені свідки, інформації про мотиви та підстави з яких вони не залучалися зміст акту не містить, як і відсутня у ньому інформація щодо дати складення цього документа; інформація стосовно того, що ОСОБА_1 доставлявся у заклад охорони здоров`я та проходив відповідний огляд не відповідає дійсності; у порушення вимог ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" правоохоронці не повідомили ОСОБА_1 підставу зупинення транспортного засобу; поліцейськими не роз`яснювалися ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; підписуючи протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 виконував вимогу поліцейських та в силу свого віку, юридичної неграмотності, необізнаності не розумів текст та зміст документів та подальших наслідків; також суд не звернув належної уваги на те, що ОСОБА_1 не має посвідчення водія, а тому оскаржуване рішення суду в частинні позбавлення його права керування транспортними засобами не відповідає вимогам закону.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтовано тим, що апеляційну скаргу, яку подано захисником вперше, постановою Одеського апеляційного суду від 14 квітня 2023 року повернуто з підстав не виконання вимог ч.2 ст. 271 КУпАП, копію вказаного судового рішення апеляційного суду адвокатом отримано особисто 25 квітня 2023 року, у зв`язку з чим, адвокат просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити цей строк.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката- Главацького Ю.І. за доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КупАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

При вирішенні питання про можливість поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.

Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд повинен у сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та зазначити, з яких підстав подане апелянтом клопотання може бути задоволене.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Так, 23 березня 2023 року судом ухвалене оскаржуване судове рішення (а.с. 27), тому у відповідності до ст. 294 КУпАП перебіг строку на апеляційне оскарження цієї постанови суду розпочався з 24 березня 2023 року і закінчувався 03 квітня 2023 року.

Уперше апеляційну скаргу захисник Главацький Ю.А. в інтересах ОСОБА_1 подав 06 квітня 2023 року (а.с. 28), яку постановою Одеського апеляційного суду від 14 квітня 2023 року повернуто з підстав не надання засвідченого підписами сторін витягу з договору про надання правової допомоги (а.с. 37).Копію цієї постанови Одеського апеляційного суду, захисником отримано особисто 25 квітня 2023 року (а.с. 46,47).

30 квітня 2023 року, тобто зі спливом незначного проміжку часу, від моменту отримання копії вказаної вище постанови апеляційного суду адвокат Главацький Ю.А. повторно звернувся з апеляційною скаргою, до якої на виконання вимог ч.2 ст. 271 КУпАП долучив копію договору про надання правової допомоги від 21 грудня 2022 року, укладеного між ним та ОСОБА_1 (а.с. 49).

З огляду на вказане, апеляційний суд приходить до висновку, що наведені захисником доводи у якості причин пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, у зв`язку з чим клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Із тексту апеляційної скарги убачається, що апелянтом не оспорюється та обставина, що до моменту зупинки працівниками поліції вказаного вище транспортного засобу, саме ОСОБА_1 керував цим автомобілем, як і не заперечується, що останній на місці зупинки проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу алкотестер «Драгер», результати такого огляду (0,34 проміле алкоголю в крові), що зафіксовано, і міститься в матеріалах справи та не заперечується апелянтом. Також апелянтом не заперечується і те, що ОСОБА_1 погодився із зазначеними вище результатами огляду на місці зупинки у зв`язку з чим відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі охорони здоров`я. Обставини стосовно події зупинки транспортного засобу під керуванням

ОСОБА_1 , що фіксувалися за допомогою технічного засобу не заперечуються, а тому з огляду на положення ч.7 ст. 294 КУпАП, зазначені вище обставини в апеляційному порядку не переглядаються.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд враховує таке.

Щодо доводів про невідповідність змісту акту огляду на стан алкогольного сп`яніння фактичним обставинам справи та не залучення працівниками поліції свідків під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд зазначає про таке.

У відповідності до приписів ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч.2 ст. 266 КУпАП).

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. (ч.3 ст. 266 КупАП).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст. 266 КУпАП).

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, регламентовано розділом II Iнструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі -Інструкція).

Так розділом II указаної Інструкції визначено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (пункт 1).

Згідно пункту 3 розділу I Інструкції передбачено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя: поведінка, що не відповідає обстановці.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7).

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (пункт 10).

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис, акт огляду та інші документи.

Зі змісту акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів убачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. У графі документа "з результатами згоден" ОСОБА_1 власноруч написав "Згоден", що засвідчив підписом. Ця обставина захисником не заперечується та під сумнів не ставиться, не вбачає таких підстав і суд апеляційної інстанції.

Із долученого до матеріалів цієї справи відеозапису, належність та допустимість якого, як джерела доказів апелянт не заперечує, убачається, що під час спілкування з водієм, поліцейськими висловлено підозру щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння у зв`язку із установленням такої ознаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота. Після чого водієві запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння або ж на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу або ж у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 на власний розсуд обрав перший із двох запропонованих способів. Після проходження огляду, та встановлення його результатів (0,34% проміле в крові), ОСОБА_1 підтвердив поліцейським, що вживав алкогольні напої, а саме пиво.

Сукупність наведених вище обставин свідчить про легітимність дій поліцейських та наявність у них законних підстав для висловлення на адресу водія вимоги щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зважаючи на існування такої ознаки, як запах алкоголю з порожнини рота, яка після отримання результатів огляду підтвердила факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв, що після отримання результатів алкотестеру, не заперечував і сам водій.

Та обставина, що у змісті акту огляду зазначено й інші ознаки, а саме порушення мови та порушення координації рухів, самі по собі не свідчить про неправомірність дій працівників поліції чи про недопустимість цього документа як доказу, оскільки установлення хоча б однієї із ознак алкогольного сп`яніння, уповноважує поліцейського вимагати від водія пройти огляд на стан сп`яніння.

Щодо посилань захисника про не залучення поліцейськими свідків під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд зауважує, що як убачається зі змісту вказаного вище акту огляду, поліцейським зафіксовано, що свідки не залучалися, фіксація подій здійснювалася за допомогою нагрудних поліцейських відеореєстраторів 471930, 474567, що відповідає вимогам ч.2 ст. 266 КУпАП, а тому не залучення свідків у цьому випадку, всупереч цих доводів апеляційної скарги не свідчить про порушення вимог закону.

Відсутність у акті огляду дати його складення не є порушенням, оскільки як свідчить відеозапис, цей документ було складено саме 07 листопада 2022 року, тобто у день скоєння адміністративного правопорушення, після чого ОСОБА_1 ознайомлено з його змістом та вручено останньому другий екземпляр цього огляду.

Окрім того, зміст акту не містить графи щодо заповнення дати його складення.

Та обставина, що у наявному в матеріалах справи направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції міститься указівка про те, особу було доставлено у заклад охорони здоров`я не має правового (юридичного) значення, оскільки відомості, що викладені у цьому документі не спростовують правильних висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" з підстав не повідомлення ОСОБА_1 причин зупинки транспортного засобу.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

У відповідності до пп.г п. 2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Як убачається із вказаного вище відеозапису, підставою для зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції слугувало те, що водій рухався на мопеді без мотошолома про що йому було повідомлено поліцейськими, тож з огляду на порушення водієм вимог пп.г п. 2.3 ПДР, поліцейські мали достатні та вагомі підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , що спростовує доводи захисника про те, що водієві не було повідомлено про підставу зупинки транспортного засобу.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що підписуючи протокол про адміністративне правопорушення від 07 листопада 2022 року, копію чеку Драгер, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, що містяться у справі, ОСОБА_1 виконував вимогу поліцейських та в силу свого віку, юридичної неграмотності, необізнаності не розумів їх текст та зміст, і подальших наслідків, апеляційний суд зазначає про таке.

Вказані посилання захисника в якості доводів апеляційної скарги є необґрунтованими, оскільки з відеозапису убачається, що жодних дій, які б свідчили про тиск з боку працівників поліції відносно ОСОБА_1 , і виразилися, зокрема, у примушуванні чи погрозах на адресу останнього, поліцейські не вживали, а його поведінка (волевиявлення) при підписанні протоколу про адміністративне правопорушення, чеку-роздруківки спеціального технічного засобу алкотестеру, акту огляду була цілком добровільною, крім того, перед їх підписанням працівниками поліції роз`яснювалося ОСОБА_1 , що він має право відмовитися від підпису, при цьому поліцейськими оголошувався їх зміст та надавалася можливість для ознайомлення.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Юридична необізнаність, вік ОСОБА_1 , якому на момент скоєння адміністративного правопорушення виповнилося 17 років, не є тими обставинами, які б могли слугувати правовими підставами для звільнення особи від юридичної відповідальності та прийняття судом рішення про закриття провадження у справі, оскільки наслідком не дотримання міри необхідної поведінки та порушення суспільних правил, є притягнення особи до правової відповідальності.

Щодо посилань апелянта стосовно не роз`яснення ОСОБА_1 прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, апеляційний суд зауважує про таке.

Під час розгляду цієї справи ОСОБА_1 реалізував обсяг прав, наданих йому законом, зокрема право на отримання професійної правничої допомоги, а саме захисником Главацьким Ю.А. про що свідчить ордер на надання правової (правничої) допомоги серії ВН №1215257 від 26 січня 2023 року (а.с.20) та договір про надання правничої допомоги, укладений між захисником та ОСОБА_1 21 грудня 2022 року (а.с. 49).

Окрім того, з метою забезпечення реалізації прав ОСОБА_1 , гарантованих законом, апеляційним судом поновлено строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та розглянуто справу за участі його захисника адвоката - Главацького Ю.А.

Разом з цим, апеляційний суд вважає слушними доводи апеляційної скарги стосовно незаконності оскаржуваного рішення суду в частині позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк 1 рік, з тих підстав, що останній не отримував посвідчення водія.

Так, як убачається із довідки ( а.с. 2) від 09 листопада 2022 року, виданої згідно інформаційного порталу Національної поліції, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Зі змісту листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області від 03 квітня 2023 року №31/15-81-А3 убачається, що станом на 26 серпня 2022 року згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомості щодо видачі посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні.

У постанові Верховного Суду від 29 березня 2023 у справі № 145/932/20 зазначено, що: "згідно зі сталою правозастосовною практикою, позбавлення права керування транспортними засобами суд не вправі призначити як додаткове покарання особі, яка його не має".

Згідно ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Отже з огляду на те, що на момент вчинення адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 не мав посвідчення водія, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстав для позбавлення його права керування транспортними засобами, а тому оскаржувану постанову суду потрібно змінити, та виключити з її резолютивної частини посилання на застосування адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Водночас вказане не впливає на правильність висновку суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, не має підстав для скасування оскаржуваної постанови суду та закриття провадження у справі з мотивів наведених у скарзі.

Ураховуючи наведене вище, апеляційну скаргу захисника слід задовольнити частково, а постанову суду змінити.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 в інтересах якого діє захисник адвокат - Главацький Ю.А. задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23 березня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника Главацького Юрія Анатолійовича подану в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23 березня 2023 року відносно ОСОБА_1 в частині накладення адміністративного стягнення змінити, виключивши з її резолютивної частини посилання про застосування адміністративного стягнення у вигляді позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КупАП у виді стягнення штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

В іншій частині оскаржувану постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко