Справа № 703/3391/23 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2023 року Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Крива Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм «Континент Груп», посвідчення водія НОМЕР_1 , РНОКПП відомості відсутні,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст.124 КУпАП, -

встановила:

ОСОБА_1 , 15 червня 2023 року о 09 год. 40 хв. в м. Кропивницькому по вул. Героїв Рятувальників, керуючи автомобілем MAN 8.163, д.н.з НОМЕР_2 , недотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив наїзд на автомобіль NISSANJUKE, д.н.з. НОМЕР_3 , який був припаркований на парковці. Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки ОСОБА_2 ,чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 15 червня 2023 року о 09 год. 40 хв. в м. Кропивницькому по вул. Героїв Рятувальників, керуючи автомобілем MAN 8.163, д.н.з НОМЕР_2 , скоївши порожньо - транспортну пригоду, а саме здійснив наїзд на автомобіль NISSAN JUKE, д.н.з. НОМЕР_3 , після чого залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена ст. 122-4КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, а також зазначив, що заперечення на протокол підтримує повністю та просив закрити провадження у справі за ст. 122-4 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, стосовно правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , просив суворо не карати.

Захисник адвокат Петренко В.М. у судове засідання не з`явився надавши суду заперечення в якому зазначив, що у діях його підзахисного відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, які б указували на вчинення підзахисним дій, зазначених у диспозиції ст. 122-4 КУпАП. Вказане випливає з відеозапису з камер відеоспостереження та письмових пояснень водія ОСОБА_1 . Так, встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 є вантажним автомобілем марки MAN, що підтверджується відеозаписом з камер відеоспостереження, та має відповідні габарити і вагу, що є більшою ніж звичайний легковий автомобіль. Поясненнями ОСОБА_1 підтверджується, що він здійснював виїзд з воріт підприємства, а на зустріч йому рухався інший вантажний автомобіль. Щоб уникнути з ним зіткнення він пригальмував, оскільки дорожнє покриття мало вибоїни; його автомобіль гойднуло та він почув незначний стукіт в правій задній частині свого авто. Проїхавши у безпечне місце, він вирішив вийти та поглянути чи ненароком він не зачепив щось. Коли підзахисний вийшов з авто, то до нього підійшов незнайомий чоловік, який повідомив, що ніби то він зачепив автомобіль, що був прикаркований. Підзахисний повернувся до авто, на якому побачив невеличку подряпину, оглянувши своє авто - пошкоджень не виявив. У зв`язку із цим, він чекав власника авто, однак почекавши півгодини, ніхто до автомобіля не підійшов. Оскільки автомобіль підзахисного був завантажений товаром, що потребував доставки на чималу відстань, то залишив номер свого авто на прохідній підприємства для подальшого зв`язку. Після чого, днів через десять, зателефонувала невідома йому особа, яка повідомила, що це її автомобіль був пошкоджений і вимагала значну суму матеріальної шкоди.

Таким чином, після дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль, водій ОСОБА_1 з місця зіткнення не поїхав, мав намір з`ясувати чи був пошкоджений автомобіль саме з його вини як водія вантажного авто, оглянув власний авто, на якому жодних пошкоджень, в тому числі нанесення лакофарбового покриття не було, залишив свої контактні дані на випадок, якщо він причетний до пошкодження авто, а про те, що він став учасником ДТП, підзахисний дізнався лише після приїзду до нього працівників поліції, що мало місце 12 липня 2023 року, тобто через майже місяць після події. У цьому контексті звертає увагу суду, що власниця пошкодженого авто також не відразу зрозуміла, що її автомобіль став учасником ДТП, а лише по спливу 11 днів, що свідчить про те, що працівників поліції вона у день ДТП не викликала і з`їхала з місця ДТП.

Зважаючи на викладене, захист вважає, що у підзахисного був відсутній умисел на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди і в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.

Зазначене свідчить про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, що в розумінні п.1 ч.І ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

Водночас щодо інкримінованого правопорушення ОСОБА_1 передбаченого ст. 124 КУпАП, підзахисний вину визнає, оскільки дійсно внаслідок нерівності дорожнього покриття і дорожньої ситуації, що передувала ДТП роз`їзд із іншим габаритним транспортним засобом, водій ОСОБА_1 допустив контакт із припаркованим автомобілем NISSAN JUKE д.н.з НОМЕР_4 , про що дізнавсялише 12 липня 2023 року від працівників поліції. Тому захисник адвокат Петренко В.М. просив суд суворо підзахисного не карати за вказане адміністративне правопорушення і призначити йому штраф у мінімальному розмірі, який останній у силах сплатити державі.

Враховуючи, що ОСОБА_1 та його захисник адвокат Петренко В.М. були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вважаю за можливе розгляд справи про адміністративне правопорушення проводити без їх участі та ухвалити рішення за наявними в справі доказами.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Також основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП є залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Отже, диспозиції статті 124, статті 122-4 КУпАП не встановлюють певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку п. 13.1 та п.2.10 «а`ПДР України, як зазначено в протоколах. Тому розглядаючи дану справу, суддя вирішує питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення зазначених вимог ПДР України.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно п. 2.10 «а» ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Факт скоєння адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та винуватість ОСОБА_1 в його вчиненні підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 313434 від 12.07.2023 року;

- довідкою ст. інспектора ВР та ОМДТП УПП в Кіровоградській області ДПП капітана поліції С. Кушнірука про результати розгляду звернення гр. ОСОБА_2 від 29.06.2023р.;

- рапортом заступника начальника відділу ВЧС УПП в Кіровоградській області ДПП Каращука В.С. від 27.06.2023 року;

- схемою місця ДТП від 15.06.2023 р., з якої вбачається розташування автомобіля NISSAN JUKE після ДТП, місце зіткнення та інші дані;

- відеозаписамиз камери спостереження на якому зафіксовано ДТП та світлинами з пошкодженнями автомобілю NISSAN JUKE;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 15.06.2023 року, в яких вона зазначила, що 15.06.2023 р. її автомобіль стояв на парковці білі будівлі. 26.06.2023 р. переглянувши відеозапис з камер спостереження на якому виявила та було видно, що вантажний транспортний засіб здійснив наїзд на її автомобіль, вчинивши ДТП, після чого поїхав з місця події;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12.07.2023 року, в яких він зазначив, що був причетний до вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди, повернувся до місця скоєння ДТП, не дочекавшись власника автомобіля з яким він скоїв ДТП, він записав номера автодля подальшого зв`язку;

- реєстраційною карткою транспортного засобу та карткою з адмінпрактики відносно ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, вважаю, що в діях, ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст.124 КУпАП.

Водночас, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Дослідивши докази, оцінивши їх у відповідності до ст.252 КУпАП, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається порушення п.2.10 «а» ПДР України, за що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП.

Диспозицією ст. 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо- транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.

Обов`язковою ознакою складу даного правопорушення є суб`єктивна сторона, яка визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Так, згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД №313435 від 12.07.2023, ОСОБА_1 інкримінується наступна фабула правопорушення, а саме: 15.06.2023 о 9.40 год в м. Кропивницький по вул. Героїв Рятувальників водій громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем MAN д.н. НОМЕР_5 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду - наїзд на автомобіль NISSAN JUKE д.н.з НОМЕР_4 , після чого залишив місце ДТП.

Як вбачається з письмових пояснень водія ОСОБА_1 , останній зазначив, що про скоєння ним ДТП йому стало відомо зі слів незнайомого йому чоловіка. Також він зазначає, що повернувся на місце ДТП та оглянув автомобіль на якому помітив невелику подряпину, в свою чергу на своєму авто ніяких пошкоджень він не виявив. Не дочекавшись власника припаркованого автомобіля на протязі з півгодини, він поїхав, оскільки в нього був запланований довгий маршрут. Окрім цього він записав номера авто для подальшого зв`язку. Однак через декілька днів йому зателефонувала невідома жінка, яка представилась власницею автомобіля з яким він вчинив ДТП, та повідомила йому, що він винен їй 20 тис.грн. на що він відмовився до вирішення питання в правовому полі.

Слід врахувати, що на відеозапису з камер відеоспостереження автомобіль NISSAN JUKE зафіксований лише частково, а саме видно лише одну частину автомобілю під одним кутом спостереження, тобто стверджувати чи спростовувати, що ОСОБА_1 не повертався до місця скоєння ним ДТП з наданого відео доказу не вбачається за можливе, оскільки огляд камери спостереження не дає об`єктивної та повної інформації.

Будь які інші докази , які б свідчили про зворотне, в матеріалах справи відсутні.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282. Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь. Аналогічні положення закріплено у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи (Cправа «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146).

Зважаючи на викладене, суддя приходить до висновку, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди і в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.

Тому аналізуючи матеріали справи вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст. 122-4 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.122-4КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП, суд враховує, у відповідності до ч. 2 ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП не встановлено.

Враховуючи викладене, суддя вважає за доцільне піддати ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, такому виду стягнення, як штраф. Така міра відповідальності відповідає вчиненому правопорушенню, і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КпАП України.

Крім того, відповідно до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 122-4, 124, 283, 285 КУпАП, суддя, -

постановила:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл. 21081300, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0023001 код класифікації: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ст. 122-4 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Повний текст постанови виготовлений 11.08.2023.

Суддя Ю.В. Крива