ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/551/23 Справа № 693/521/23 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Шимчик Р. В. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В. за участю захисника Гринька В.Ф. та правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника Гринька В.Ф. на постанову Жашківського райсуду Черкаської обл. від 18.08.2023 р., якою ОСОБА_1 , який народив-

ся ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Жашків, громадя-

нина України, має середню освіту, од-

ружений, не працює, проживає

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

та нього накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду, 5.05.2023 року о 18:39 год. по вул. Захисників України в м. Жашків Черкаської обл. ОСОБА_1 керував автомобілем Volvo XC 70 р/номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місті зупинки за допомогою приладу Drager Alcotest та в КНП «Жашківська БЛ» відмовився під відеозапис на нагрудну камеру, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Гринько В.Ф. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адмінправопорушення. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд розглянув справу з порушенням норм матеріального та процесуального права, допустив неповноту судового розгляду. Суд не розглянув клопотання адвоката Гринька В.Ф. про допит свідків, хоча відомості про свідків в протоколі відсутні і на що звертав увагу суду адвокат. Судом не взято до уваги, що автомобіль на якому приїхав ОСОБА_1 , був на парковці, а ОСОБА_2 перебував в приміщенні кафе. 5.05.2023 р. ОСОБА_1 приїхав до кафе на автомобілі, після чого віддав ключі та документи подрузі дочки та пішов в кафе, через деякий час приїхали працівники патрульної поліції та почали у ОСОБА_1 вимагати посвідчення водія, але ОСОБА_1 вже не керував автомобілем. Відповідно до рапорту поліцейського, 5.05.2023 р. о 18:50 год. по вул. Захисників, 29А у м. Жашків на парковці перебуває чоловік у нетверезому стані, в цьому рапорті не вказується на безпосереднє керування транспортним засобом. В протоколі про адмінправопорушення невірно встановлено власника автомобіля Volvo XC 70 р/номер НОМЕР_1 . Поліцейські не вилучали у ОСОБА_1 посвідчення водія, не відсторонювали його від керування транспортним засобом, не видавали тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами. Крім того, суд не звернув уваги на той факт, що були порушені вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки поліцейські не зупиняли транспортний засіб.

Окремо захисник Гринько В.Ф. подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки він пропущений з поважних причин. Свою заяву про поновлення строку мотивує тим, що ОСОБА_1 отримав оскаржувану постанову від 18.08.2023 р. лише 25.08.2023 р., та 7.09.2023 р. подав апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді, захисника Гринька В.Ф. та правопорушника ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити по викладеним в ній доводам, допитавши свідка ОСОБА_3 , вивчивши матеріали адмінсправи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адмінправопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Матеріали справи містять дані про направлення ОСОБА_1 копії судового рішення 18.08.2023 р. ( а. пр. 44), однак зазначена поштова кореспонденція повернулася до суду в зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а. пр. 46). ОСОБА_1 особисто отримав постанову суду 25.08.2023 р. ( а. пр. 45) та 4.09.2023 р. апеляційну скаргу було здано на пошту ( а. пр. 64) і 7.09.2023 р. апеляційна скарга була зареєстрована в суді, тому апеляційний суд вважає за необхідне визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови суду.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не-обґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа вста-новлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до вимог ст. ст. 254 - 256 КУпАП.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, а саме, що 5.05.2023 року об 11:39 год. по вул. Захисників України в м. Жашків Черкаської обл. ОСОБА_1 керував автомобілем Volvo XC 70 р/номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місті зупинки та в медичному закладі відмовився під відеозапис на відеокамеру, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення підтверджується даними протоколу про адмінправопорушення серії ААБ № 157159 від 5.05.2023 р. ( а. пр. 1), який складено уповноваженою посадовою особою та містить всі необхідні відомості та обставини вчинення правопорушення, сумніви чи зауваження до його змісту відсутні.

Крім того вина ОСОБА_1 підтверджується письмовими матеріалами справи, зокрема актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ( а. пр. 3), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху ( а. пр. 4); письмовими поясненнями ОСОБА_4 ( а. пр. 5) та ОСОБА_5 ( а. пр. 6), які, кожен окремо пояснили, що 5.05.2023 р. приблизно о 18:40 год. в м. Жашків по вул. Захисників України, 9А незнайомий їм чоловік під`їхав на автомобілі Volvo, при цьому виїхав на тротуар, коли ж вийшов з автомобіля, то почав голосно кричати, його поведінка була неадекватна і він був п`яний. Також, вина ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом на доданому до матеріалів DVD-диску, з якого вбачається, що дійсно ОСОБА_1 під`їхав до кафе «Кайф» на автомобілі Volvo, виїхавши при цьому на тротуар (а. пр. 9). Після чого вийшов з автомобіля і попрямував до кафе. На відеозаписах з нагрудної камери поліцейського зафіксовано, що ОСОБА_1 , перебуваючи у кафе, вів себе неадекватно, не заперечував, що перебуває в стані алкогольного сп?яніння. На запитання, чи керував він автомобілем, неодноразово зазначав, що прийшов до кафе пішки, щоб випити кави. Заперечував, що автомобіль Volvo належить йому. Від проходження огляду на стан сп?яніння на місці та в медичному закладі відмовився.

На переконання апеляційного суду вказані документи складені у відповідності до діючих нормативно-правових актів, які регулюють правові відносини та які є предметом судового розгляду.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адмінвідповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим по-годились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Переглядом долучених до справи відеозаписів, а саме файлу VID_20230505_203746_261.mp4, апеляційний суд встановив, що о 18:39 год. припаркувався автомобіль Volvo (універсал) і з нього вийшов чоловік, який зовні схожий на ОСОБА_1 . Вже о 18:48 працівники поліції, які прибули за викликом, почали процесуальні дії за участю ОСОБА_1 ( файл 0000021_100128_4507_0273.mp4), а саме встановлювати його особу та намагались отримати відповідні документи, проте ОСОБА_1 стверджував, що він прийшов до кафе пішки і не має при собі будь-яких документів. Про передачу ключів від автомобіля і документів на автомобіль своїй донці не вказує. Стверджує, що алкоголь не вживав, пив каву. Автентичність цих відеофайлів ніхто з учасників розгляду не заперечував.

Таким чином, апеляційний суд повністю погоджується з висновком суду першої інстанції, що 5.05.2023 року о 18:39 год. по вул. Захисників України в м. Жашків Черкаської обл. саме ОСОБА_1 керував автомобілем Volvo XC 70 р/номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, нестійка хода). Та в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місті зупинки та в медичному закладі, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Категоричне невизнання ОСОБА_1 своєї вини, апеляційний суд розцінює як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують фактів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Пояснення свідка ОСОБА_3 ніяким чином не спростовують встановлені судом першої інстанції обставини, з якими погоджується і апеляційний суд.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для то-го, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20.05.2010 р.).

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з порушеннями норм матеріального і процесуального права є необґрунтованими та спростовуються дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами.

Доводи апеляційної скарги про допущені порушення в процесі провадження у цій справі не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що порушень закону, які б тягли скасування чи зміну постанови допущено не було. Матеріали справи містять докази доведеності події адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та вини ОСОБА_1 у його вчиненні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Гриньку В.Ф. строк на апеляційне оскарження постанови Жашківського райсуду Черкаської обл. від 18.08.2023 р.

Постанову Жашківського райсуду Черкаської обл. від 18.08.2023 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, апеляційну скаргу захисника Гринька В.Ф. - залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.