ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2295/23 Справа № 213/3276/23 Суддя у 1-й інстанції - Мазуренко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Куракова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Куракова В.В., за участю адвоката Неклеси М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Неклеси М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ТОВ «Клінкер», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що водій ОСОБА_1 27.07.2023 року о 08-47 год. в м. Кривому Розі, Інгулецький район, автошлях Р-74, навпроти електроопори № 26 керував транспортним засобом «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, дуже розширені зіниці, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В апеляційній скарзі адвокат Неклеса М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , вказує, що постанова суду незаконна та підлягає скасуванню. Зауважує, що у ОСОБА_1 не було належним чином встановлено ознаки наркотичного сп`яніння, в матеріалах справи відсутня постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності в якості водія за порушення ПДР, що стало підставою для зупинки транспортного засобу; посвідчення водія ОСОБА_1 не вилучалось в порушення вимог ст. 265-1 КУпАП, крім того вказано невірно номерний знак транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 . Просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Неклесу М.М., який підтримав апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнитиза таких підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Розглянувши адміністративну справу, суддя районного суду прийшов до передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 виходячи з такого.

Ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водієм.

Відповідно до п. 1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Тобто для наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повинно бути доведено, що водій, який керує транспортним засобом є водієм, при цьому приналежність механічного засобу до категорії транспортних повинна бути належним чином зафіксована, зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення, в поясненнях свідків та інших процесуальних документах, які складаються на місці зупинки транспортного засобу.

Оскільки адміністративно-деліктна справа по своїй формі та змісту є по суті обвинуваченням, його формулювання повинно бути чітким та зрозумілим та не викликати протирічь.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції під час складання адміністративних матеріалів вказано різні номерні знаки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 . Так, в описовій частині протоколу про адміністративне правопорушення вказано, що останній керував транспортним засобом, державний номерний знак НОМЕР_2 , у сформульованому обвинуваченні вказано транспортний засіб з державним номерним знаком НОМЕР_3 , в поясненнях свідків вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з номерним знаком НОМЕР_1 . Тобто фактично матеріали справи містять суттєві протиріччя, які поліцейськими не усунуто за участю ОСОБА_1 .

Крім того, в поясненнях свідків вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду в тому числі за допомогою газоаналізатору Драгер 6810, в той же час вимог від поліцейського на проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з вказаним газоаналізатором не заявлялось, що підтверджується відеозаписом, наявним в матеріалах справи. Тобто під час апеляційного перегляду вказаних адміністративних матеріалів неможливо ані встановити об`єктивну сторону адміністративного правопорушення (встановити від якого огляду відмовився ОСОБА_1 ), так і встановити яким саме транспортним засобом керував ОСОБА_1 . При цьому документ, названий поліцейським «Додаткова інформація», в якому останній вказує вірний номерний знак транспортного засобу, складений без залучення ОСОБА_1 , без долучення фототаблиць та роздруківки з баз обліку поліції, а тому не може вважатися допустимим доказом.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від необхідності доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, згідно з Конституцією України та рішеннями Європейського суду з прав людини винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумними сумнівами. Усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника.

За таких підстав, враховуючи, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Неклеси М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_1 скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова