Справа № 357/5399/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2023 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області БПП у м. Біла Церква відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130, 122-2, 173 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

23 квітня 2023 року о 08 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Біла Церква по вул Уласа Самчука, 37, керував транспортним засобом «Nissan Almera», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер», ARLM-0346 в присутності двох свідків, результат 1.60% проміле, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

23 квітня 2023 року о 08 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Біла Церква по вул. Шосе Глибочинське, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив п. 2.4, п.8.9 б Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.

23 квітня 2023 року о 08 годині 46 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Біла Церква по вул Уласа Самчука, 37, висловлювався нецензурною лайкою в бік поліцейських на неодноразові зауваження не реагував, поводив себе зухвало, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 23.04.2023 року він не керував транспортним засобом. Напередодні ввечері вживав спиртне, тому попросив свого товариша ОСОБА_2 , щоб той відвіз його на кладовище, нащо останній погодився. Коли поверталися з кладовища, за кермом автомобіля перебував ОСОБА_3 , він сидів на задньому сидінні. Зазначив, що він не бачив, щоб їх наздоганяли працівники поліції, вони помітили працівників поліції біля його будинку. ОСОБА_3 заїхав до нього в гараж і втік, так як не мав посвідчення водія. Працівники поліції забігли в подвір`я до гаражу і витягли його з автомобіля із заднього сидіння, повалили на землю, наділи кайданки. Зазначив, що він висловлювався нецензурною лайкою, але в своєму подвір`ї, так як працівники поліції поводили себе незаконно. Неправомірні, на його думку, дії працівників поліції він не оскаржував.

Представник ОСОБА_1 , захисник адвокат Люльчук К.В. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративні правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень. Зазначив, що матеріалами відеозапису з нагрудних камер поліцейських та камери встановленої на службовому авто поліцейських, які складали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 встановлено, що працівники поліції о 8 годині 40 хвилин 23.04.2023 року провели адміністративне затримання ОСОБА_1 коли останній виходив з заднього сидіння автомобіля Ніссан державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився в гаражі на території приватного домоволодіння за адресою : АДРЕСА_2 . При цьому на відеозаписі не зафіксовано зупинки та керування транспортним засобом ОСОБА_1 . Крім цього, на протязі всього відеозапису з 08 годин 39 хвилин до 11 години 12 хвилин 23.04.2023 року не зафіксовано, що при складенні адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130, ст. 122-2 КУпАП працівниками поліції йому роз`яснювались його права, передбачені ст. 268 КУпАП, що є грубим порушенням його процесуальних прав. З пояснень свідків вбачається, що вони лише були присутні при проведенні поліцейськими огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння з допомогою приладу «Драгер» і засвідчили показання приладу після проведення огляду. Свідчень про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом свідки не надавали. Зазначив, що відповідно до записів нагрудних камер поліцейських, один поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 , що він буде проводити його огляд на стан сп`яніння, показує йому документи відповідності приладу «Драгер», а після цього інший поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння і в подальшому відходить з ОСОБА_1 на значну відстань від камери, проводить там значний термін часу незафіксовані відеозаписом дії, і лише після цього повертається і оголошує свідкам показання приладу «Драгер». Вважає, що вказані дії поліцейських є грубим порушенням Порядку розгляду поліцейськими справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Щодо відсутності з боку ОСОБА_1 заяв, щодо непричетності до керування автомобілем, при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння та складенні адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 повідомив, що не робив жодних заяв, оскільки перебував в шоковому стані, після грубого затримання поліцейськими і не розумів своїх дій, оскільки йому не були роз`яснені його права. Вважає, що адміністративні матеріали не містять в собі беззаперечних, належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто не містять в собі ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130, ст. 122-2 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Вимогами пункту 2.4 Правил дорожнього руху передбачено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Вимогами п. 8.9 б Правил дорожнього руху передбачено, що Вимога про зупинку транспортного засобу подається працівником поліції: за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією та об`єктивною стороною правопорушення, за ст. 173 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дрібного хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, який додано до протоколу, та з якого убачається, що працівники поліції зі звуковим сигналом переслідують автомобіль, який не зупинився на вимогу працівників поліції, який заїхав до подвірря домоволодіння та зупинився в гаражі. Працівники поліції відразу прослідували за даним автомобілем, в гаражі біля автомобіля перебував ОСОБА_1 , якого працівники поліції вивели на вулицю і так як останній чинив опір був затриманий працівниками поліції. Відеозаписом зафіксовано, що працівниками поліції ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки за ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Працівники поліції запитали у ОСОБА_1 чому він не зупинився на вимогу поліцейських, нащо останній відповів, що не бачив патрульний автомобіль. Працівники поліції запитали у ОСОБА_1 чи потрібен йому захисник, нащо останній відмовився. ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції висловлювався нецензурною лайкою за що був попереджений, щоб припинив порушувати громадський порядок, нащо останній не реагував і постійно висловлювався нецензурною лайкою. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі також роз`яснили, що останній може відмовитися від проходження огляду, але за відмову передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці, при цьому висловлювався нецензурною лайкою. Працівники поліції запросили двох свідків в присутності яких запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння, нащо останній погодився, працівники поліції надали останньому прилад Драгер, однак останній неодноразово уникав проходження, а саме дув в мундштук з недостатньою кількістю повітря, висловлюється нецензурною лайкою. Відеозаписом зафіксовано, що на місце події приїхала дружина ОСОБА_1 , яка заспокоює останнього та просить нормально пройти огляд на визначення стану сп`яніння. Працівник поліції надав ОСОБА_1 прилад Драгер, останній пройшов огляд з результатами якого ознайомили свідків. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173, ч. 1 ст. 130 та ст. 122-2 КУпАП, знайомитися з даними матеріалами ОСОБА_1 відмовився. Відеозаписом також зафіксовано, що ОСОБА_1 пропонує кошти працівнику поліції, щоб вона не складала відносно нього протоколи в сумі 2500 гривень за що був попереджений про кримінальну відповідальність.

Твердження ОСОБА_1 та його представника захисника адвоката Люльчука М.М. про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, що за кермом перебував його товариш, спростовуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з якого вбачається, що працівники поліції одночасно з ОСОБА_1 під`їхали до будинку останнього, відразу пішли до гаражу, біля якого ніяких сторонніх осіб присутніх не було крім ОСОБА_1 , ворота гаража були відчинені, автомобіль перебував в гаражі, інших дверей в гаражі не вбачається. Крім того ОСОБА_1 не повідомляв працівникам поліції, що він не керував автомобілем, що за кермом перебував його товариш.

Крім того, за клопотанням сторони захисту, суд відкладав судовий розгляд та надавав час забезпечити явку вказаного ними свідка в судове засідання. Однак, вказаний захисником свідок в судове засідання, стороною захисту не забезпечений. Крім його прізвища та імені інші дані суду не надавалися.

Твердження представника ОСОБА_1 захисника адвоката Люльчука М.М. про те, що ОСОБА_1 працівники поліції не роз`яснили його права та обов`язки також спростовуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, з якого вбачається, що працівники поліції відразу роз`яснили ОСОБА_1 права та обов`язки, не одноразово запитували чи потрібен йому захисник.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не бачив, щоб їх наздоганяли працівники поліції, суд розціює як такі, що надані з метою уникнути відповідальностві за вчинене, оскільки з переглянутого відеозапису убачається, що автомобіль працівників поліції, зі звуковим сигналом та проблисковими маячками, переслідує автомобіль ОСОБА_1 , який намагається "втекти" та замість вимоги про зупинку заїжджає до гаражу домоволодіння.

Оголосивши протоколи про адміністративні правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , позицію захисника адвоката Люльчука К.В., дослідивши додані до протоколів докази, а саме: протокол про адміністративне затримання, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 23.04.2023 року, висновок приладу «Алкотест 7510», відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту, 1.60% проміле, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , рапорт працівника поліції, переглянувши відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушень передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, його відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю що стягнення у вигляді штрафу відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 33-35, 122-2, 130, 173 245, 268,280, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-2, 173, ч. 1 ст. 130 КУпАП та, із урахуванням ст. 36 КУпАП, застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн. в дохід держави.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяСвітлана ДОРОШЕНКО