ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/387/23 Справа № 707/1269/22 Категорія: ч. 2 ст 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Тептюк Є. П. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Балакіна Є.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 20 400 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 19 червня 2022 року о 07 години 05 хвилин по автодорозі Р-10, 56 км. керував автомобілем «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР).

В діях ОСОБА_1 вбачається повторність, оскільки Черкаським районним судом Черкаської області його вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

В апеляційній скарзі, яка подана 12 червня 2023 року, захисник Балакін Є.В. просить, скасувати постанову судді, провадження у справі закрити за відсутністю в діях апелянта складу адміністративного правопорушення.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження посилається на те, що, через неналежне повідомлення про час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні і не отримував копію постанови. Про її наявність ОСОБА_1 дізнався лише після ознайомлення його захисника з матеріалами адміністративного провадження - 30 травня 2023 року. Також, ОСОБА_1 не було відомо, що протокол про адміністративне правопорушення направлявся судом до Управління патрульної служби для виправлення недоліків, з якими він не був ознайомлений.

Зазначає, що не згодний із зазначеною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення норм процесуального права, зокрема ст. 268 КУпАП. Вказує, що суд першої інстанції в порушення цієї норми закону розглянув справу за відсутності правопорушника. З цього приводу зазначає, що в матеріалах справи немає відомостей про належне повідомлення ОСОБА_1 про місце розгляду справи.

В обґрунтування апеляційних вимог приводить дані про повернення протоколу про адміністративне правопорушення до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Черкаській області відділу адміністративної практики для виправлення недоліків, як це зазначено в постанові судді, для визначення вірної кваліфікації правопорушення.

При цьому в матеріалах справи відсутні докази направлення або отримання правопорушником протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 276398 від 19 червня 2022 року ні в первинній редакції, ні за наслідками усунення недоліків

На переконання апелянта, поліцейським патрульної служби під час складання протоколу було порушено порядок огляду на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом.

У зв`язку із притягненням ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП вважає, що працівниками патрульної поліції Управління патрульної поліції в Черкаській області під час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 19 червня 2022 року серія ААБ № 276398 неправильно визначили характер та зміст вчиненого ним правопорушення, оскільки він був складений на підставі припущень щодо наявності наркотичного сп`яніння особи.

З цього приводу вказує, що на відеозаписі, який доданий до матеріалів справи, не відображено процедури оформлення протоколу про адміністративного правопорушення та неможливо зробити висновок щодо присутності буд-яких свідків на місці події. Окрім цього поліцейським патрульної служби на відеозапису чітко було сформульовано, що на того думку, у правопорушника наявні лише ознаки наркотичного сп`яніння, що є неможливим встановити без медичного огляду заявника, який порушення нижчезазначених вимог не був проведений.

Зауважує, що в протоколі не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Також відзначає, що у матеріалах справи наявне направлення на огляд водія на стан наркотичного сп`яніння, але воно не оформлено у відповідності до вимог чинного законодавства та водій не був доставлений до закладу охорони здоров`я, як це вимагає законодавство.

Однак, правопорушник самостійно виконав вимоги патрульної служби та пройшов обстеження у Комунальному некомерційному підприємстві «Черкаський обласний наркологічний диспансер», на що суд при розгляді справи не зміг звернути увагу, оскільки в порушення ст. 268 КУпАП здійснив розгляд справи без участі правопорушника та належного повідомлення його про час та місце розгляду справи.

Згідно з випискою з амбулаторної карти № 831 від 19 червня 2022 року, за яким було обстежено ОСОБА_1 за результатами клінічного огляду та даних інструментального дослідження ознак сп`яніння не виявлено.

Зазначає, що наданий до суду відеозапис з нагрудної камери поліцейського не є безперервнім, складається з трьох частин, що створює незрозумілість у фактичній фіксації обставин місця події.

Апеляційна скарга на постанову судді подана після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Однак клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв`язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді.

Заслухавши захисника Балакіна Є.В., який підтримав апеляційні вимоги та надав пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею не було дотримано в повному обсязі.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 2 цієї статті передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №276398 від 19 червня 2022 року, з якого випливає, що ОСОБА_1 в цей день о 07 години 05 хвилин по автодорозі Р-10, 56 км, керував автомобілем «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло; виражене тремтіння рук та повік; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій ОСОБА_1 в загальному порядку відмовився у лікаря-нарколога.

Такі дії уповноважена особа на складання протоколу про адміністративне правопорушення первісно кваліфікувало за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, суд першої інстанції встановив інші обставини, згідно з якими водій ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота.

Водночас будь-яких даних про перебування ОСОБА_1 з вказаними ознаками алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

А втім відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (справа «Лучанінова проти України»).

За загальною судовою практикою, котра підтверджена правовими позиціями ЄСПЛ, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Зрештою в порушення наведених норм міжнародного законодавства, котрі є частиною національного, суд першої інстанції, встановивши підстави для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, через існування даних про повторне протягом року вчинення останнім будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 цієї статті, повернув згаданий протокол про адміністративне правопорушення до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Черкаській області відділу адміністративної практики для виправлення недоліків, як це зазначено в постанові судді, для визначення вірної кваліфікації правопорушення.

Не дивлячись на процесуальну заборону суду перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, суддя районного суду, прийняв рішення про повернення протоколу про адміністративне правопорушення до уповноваженої особи, яка його склала, з метою погіршення правового становища правопорушника.

Далі уповноважена посадова особа органу поліції, що складала протокол про адміністративне правопорушення, повторно направила той самий протокол серії ААБ №276398 від 19 червня 2022 року, зробивши виправлення в ньому з ч. 1 на ч. 2 ст. 130 КУпАП. Вказане виправлення будь-яким чином не засвідчено, внаслідок чого зробити висновок про посадову особу, котра внесла таке виправлення неможливо.

Водночас апеляційний суд зауважує, що згідно з Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015 № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

За таких обставин постанова судді не відповідає ст. 6 Конвенції, котра декларує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Проте наведені неналежні процесуальні дії суду та уповноваженої особи на складання протоколу про адміністративне правопорушення не є підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, адже наявними матеріалами справи підтверджується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Попри позицію захисника, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення підтверджується, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №276398 від 19 червня 2022 року, ще й іншими доказами.

У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені у протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 червня 2022 року.

Також суддя районного суду, як на доказ винуватості особи, обґрунтовано послався на відеозапис з місця вчинення правопорушення, що міститься на DVD-диску, з якого вбачається, що поліцейськими у водія ОСОБА_1 встановлені ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло; виражене тремтіння рук та повік; поведінка, що не відповідає обстановці. Внаслідок чого, водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Утім ОСОБА_1 від проходження огляду у закладі охорони здоров`я відмовився.

Окрім того на цьому відео зафіксовані обставини складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення та відмову ОСОБА_1 від його підписання.

За таких обставин посилання на зворотне захисника в апеляційній скарзі не відповідає дійсності.

Апеляційний суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, стверджує, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 19 червня 2022 року о 07 години 05 хвилин по автодорозі Р-10, 56 км, керував автомобілем «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло; виражене тремтіння рук та повік; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій ОСОБА_1 в загальному порядку відмовився у лікаря-нарколога. Такі дії особи слід правильно кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при прийняті відмови водія транспортного засобу ОСОБА_1 від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, внаслідок чого, попри доводи захисника, відсутність свідків, у даному випадку, не є порушенням наведеної процедури.

Самостійне звернення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я - Комунальному некомерційному підприємстві «Черкаський обласний наркологічний диспансер», з метою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та негативний висновок такого огляду, не впливає на доведеність не виконання ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР.

Окрім того, з цього приводу апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 вказаний огляд пройшов без дотримання положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції він 09.11.2015 № 1452/735, без відповідного направлення поліцейського на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння. Також, у даному випадку, не було забезпечено достовірності результатів огляду водія ОСОБА_1 , який мав бути оглянутий в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Утім в цій справі транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений 19 червня 2022 року о 07.05 годині, а огляд він пройшов в цей день о 14.15 годині, цебто через понад сім годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тим більше з наданої виписки з амбулаторної карти не визначено, на стан якого сп`яніння проходив огляд ОСОБА_1 : алкогольного чи наркотичного, що має істотне значення, адже у того були встановлені ознаки саме наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд враховує, що справу про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції розглянуто за відсутності ОСОБА_1 .

Апеляційним судом, шляхом проведення апеляційного розгляду за участі захисника Балакіна Є.В., було поновлено право особи бути присутнім в судовому засіданні, надати пояснення з приводу обставин справи про адміністративне правопорушення, проте не встановлено підстав для закриття справи.

Отже розгляд суддею справи за відсутності ОСОБА_1 , у даному випадку не є безумовною підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у с праві на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З огляду на викладене вище, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи містять докази, які поза розумним сумнівом доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Через те, що суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини цього адміністративного правопорушення, постанова судді районного суду підлягає зміні щодо фактичних обставин справи, кваліфікації дій ОСОБА_1 та відповідно й адміністративного стягнення, що безальтернативно передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Балакіна Є.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2022 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 2 на ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти за вказаною нормою адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

В іншій частині постанову судді районного суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук