Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1200/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , працюючого оператором на АЗС ТОВ «Люкспромгаз», проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 161-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 161-1 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 128838 від 30.05.2023 року вбачається, що 30.05.2023 року, о 12 год. 00 хв., в м. Олевську, по вул. Промисловій, 62, Коростенського району, Житомирської області ОСОБА_1 здійснював торгівлю скрапленим газом, дизпаливом та бензином на АЗС ТОВ «Люкспромгаз» не маючи відповідних документів, а саме дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку, що стверджується матеріалами справи. Причини неявки суду невідомі, заяв про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України», сторони по справі в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, суд зауважує, що ч. 2 ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ вказаної категорії.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, вважаю за можливе справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 161-1 КУпАП розглянути за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, характеризується діями, спрямованими на оптову або роздрібну торгівлю пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності, пов`язаної з торгівлею пальним. При цьому, господарська діяльність це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Ця норма є бланкетною та відсилає для встановлення її змісту до інших нормативних актів, а тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні вимоги одержання документа дозвільного характеру та яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи. Тобто, для встановлення в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.161-1 КУпАП, необхідно з`ясувати, норм якого саме нормативно-правового акту, що встановлює відповідні вимоги, не дотрималася особа.

Проте, у протоколі серії ВАВ № 128838 від 30.05.2023 року не зазначено нормами якого саме нормативно-правового акту передбачено обов`язок особи, яка здійснює роздрібну торгівлю пальним на одержання документа дозвільного характеру і зокрема дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що прямо суперечить принципу правової визначеності, закріпленому у рішеннях ЄСПЛ (п. 31 рішення від 28 жовтня 2003 року у справі «Ракевич проти Росії» (Rakevich v. Russia); п. 109 рішення від 13 грудня 2001 року у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova); п. 54 рішення від 23 вересня 1998 року у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom)), згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 128838 від 30.05.2023 року поліцейським зазначено, що 30.05.2023 року, о 12 год. 00 хв., в м. Олевську, по вул. Промисловій, 62, Коростенського району, Житомирської області встановлено, що ОСОБА_1 здійснював торгівлю скрапленим газом, дизпаливом та бензином на АЗС ТОВ «Люкспромгаз» не маючи відповідних документів, а саме дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 виконує функцію оператора АЗС, що також встановлено працівником поліції при складанні матеріалів, адже про це зазначено в самому протоколі про адміністративне правопорушення (графа: «Місце роботи, посада» - оператор АЗС).

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 не є особою, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори.

Порядок видачі дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами врегульовано Постановою Кабінету Міністрів від 13 березня 2002 року № 302 «Про затвердження Порядку проведення робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку суб`єктів господарювання, які отримали такі дозволи».

Відповідно до пункту 1 вказаної постанови, цей Порядок встановлює єдиний механізм проведення робіт, пов`язаних з видачею, відмовою у видачі, анулюванням, переоформленням, зупиненням і поновленням дії дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, та обліку суб`єктів господарювання, які отримали такі дозволи.

Отже, суб`єкт відповідальності за оптову або роздрібну торгівлю пальним без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено спеціальним законом є суб`єкт господарської діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно частиною 2 статті 55 ГК України суб`єктами господарювання є:

1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

З врахуванням встановлених обставин та виходячи з положень ГК України, Постанови Кабінету Міністрів від 13 березня 2002 року № 302, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання та не є суб`єктом відповідальності за частиною 1 статті 161-1 КУпАП за обставинами подій, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 128838 від 30.05.2023 року, оскільки він не наділений розпорядчими функціями, в тому числі на отримання дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та сплати податку.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 не має належного викладення обставин події, а саме за яку вартість був проданий скраплений газ, бензин або дизпаливо, та за яких обставин або в який спосіб та кому саме.

Зібрані працівниками поліції адміністративні матеріали не підтверджують факту передачі товару та отримання прибутку за такий товар. У матеріалах справи відсутній протокол вилучення грошових коштів за продаж пального ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 .

Також, в порушення вимог ст. 265 КУпАП, під час виявлення вказаного адміністративного правопорушення не було вилучено речей і документів, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, зокрема виручених коштів за його реалізацію.

Отже, за відсутності факту здійснення саме роздрібної торгівлі, що передбачає передачу товару за гроші, відсутній і факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП.

Крім того, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 128838 від 30.05.2023 року не зазначено чи такий складався у присутності свідків та відповідно не долучено їх пояснення. При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення наявний запис про відеофіксацію обставин інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, проте в матеріалах справи відсутній відеозапис події, яка мала місце 30.05.2023 року, що ставить під сумнів обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення.

Слід зазначити, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283-285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 161-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в його діях.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на користь держави за розгляд судом справи про адміністративне правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В.Винар