ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/1953/22 Номер провадження 33/814/1567/23Головуючий у 1-й інстанції ХІНЕВИЧ В. І. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Пархоменко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Охмака В.І., на постанову Крюківського районного суду м. Кременчук від 23 червня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і накладено на нього стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 536 гривень 80 копійок судового збору.

За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 28 липня 2022 року об 11 годині 52 хвилини по Набережній Лейтенанта Дніпрова, 42 у м. Кременчук Полтавської обл. керував транспортним засобом «ВАЗ 11193», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці ока, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя) та в порушення вимог п.2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

В апеляційній скарзі адвокат Охмак В.І. просить скасувати постанову Крюківського районного суду м. Кременчук від 23 червня 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом; поліцейським у порушення вимог закону не було запропоновано ОСОБА_1 проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці події та висунуто вимогу щодо такого огляду в медичному закладі за відсутності підстав, оскільки ОСОБА_1 не мав ознак наркотичного сп`яніння; долучені поліцією відеозаписи належним чином не засвідчені; письмові пояснення свідків заздалегідь написані поліцією; рапорт складено поліцейським, який є зацікавленою особою.

ОСОБА_1 і його представник адвокат Охмак В.І., були належним чином повідомлені про місце, дату, час апеляційного розгляду та до суду не з`явились, що підтверджуються довідками про доставку смс-повідомлень (судових повісток) за їх абонентськими номерами мобільних телефонів. Водночас до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання адвоката Охмака В.І. про здійснення розгляду апеляційної скарги за його та ОСОБА_1 відсутності.

Суд апеляційної інстанції перевірив матеріали справи, дослідив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відмови, як особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, за обставин, установлених в оскаржуваній постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами, і є обґрунтованим.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР №195410 28 липня 2022 року об 11 годині 52 хвилини ОСОБА_1 по Набережній Лейтенанта Дніпрова, 42 у м. Кременчук Полтавської обл. керував транспортним засобом «ВАЗ 11193», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці ока, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя) та в порушення вимог п.2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі (а.с.1).

Наведені вище обставини об`єктивно підтверджуються даними відеозаписів, записаних на технічних носіях інформації, з аналізу яких установлено, що 28 липня 2022 року приблизно об 11 годині 52 хвилини ОСОБА_1 по Набережній Лейтенанта Дніпрова, 42 у м. Кременчук Полтавської обл. керував транспортним засобом «ВАЗ 11193», н.з. НОМЕР_1 , і був зупинений поліцією. Сам ОСОБА_1 , перебуваючи на місці водія за відсутності пасажирів у названому вище автомобілі, у ході оспорення допустимої швидкості руху на відрізку дороги, де його було зупинено, підтвердив те, що він керував транспортним засобом, наполягаючи, що рухався з дозволеною швидкістю, надав посвідчення водія, а також відчинив даний автомобіль у ході його поверхневої перевірки. Не заперечував ОСОБА_1 і проти складання щодо нього постанови за ч.1 ст.122 КУпАП (перевищення встановлених обмежень швидкості руху). Затим поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 про наявність у останнього ознак наркотичного сп`яніння, однак ОСОБА_1 на вимогу поліції словесно та своїми конклюдентними діями відмовився від проходження огляду на стан названого сп`яніння відповідно до встановленого порядку в закладі охорони здоров`я за факту роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених КУпАП і Конституцією України, зрозумілість яких він підтвердив поліції (а.с.8).

Факт складання поліцейським постанови серії ЕАР №5676858 про накладення на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП (за те, що він 28 липня 2022 року приблизно об 11 годині 52 хвилини по Набережній Лейтенанта Дніпрова, 42 у м. Кременчук Полтавської обл. керував транспортним засобом «ВАЗ 11193», н.з. НОМЕР_1 , перевищивши встановлене обмеження швидкості на 26 км/год), підтверджується також копією даної постанови в матеріалах провадження (а.с.5). Окрім того, даних про оскарження цієї постанови ОСОБА_1 чи його представником у встановленому законом порядку перевіркою матеріалів справи не встановлено й під час провадження в суді апеляційної інстанції учасниками провадження надано не було.

Ураховуючи викладені вище обставини в їх сукупності, доводи апеляційної скарги, що зводяться до відсутності доказів по справі про виконання ОСОБА_1 функцій водія, не знайшли свого підтвердження.

Також неспроможними є доводи представника з приводу порушення поліцейським процедури висування вимоги ОСОБА_1 щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Пунктом 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Саме ці дискреційні повноваження поліцейського дають йому право самостійно визначати наявність чи відсутність підстав для проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Відповідно до п.12 розділу ІІ цієї Інструкції в разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу на огляд до найближчого закладу охорони здоров`я.

Такий висновок ґрунтується й на тому,що приписами п.п.7-8 розділу ІІІ зазначеної вище Інструкції передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин,що здатні спричинювати стан сп`яніння. Таким чином, з огляду на обов`язковість проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, яке проводиться в закладах охорони здоров`я, огляд на стан наркотичного сп`яніння здійснюється лише в медичному закладі, а не також і на місці зупинки транспортного засобу, на що помилково посилається апелянт.

У протоколі про адміністративне правопорушення та направленні в медичний заклад установлено, що в ОСОБА_1 були ознаки наркотичного сп`яніння у вигляді: звужених зіниць ока, які не реагують на світло, вираженого тремтіння пальців рук і почервоніння обличчя. Про наявність підстав уважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, як підставу для проходження огляду для визначення цього стану, поліцейський повідомив ОСОБА_1 і на місці вчинення адміністративного правопорушення, що підтверджується даними відеофіксації. За таких обставин, поліцією обґрунтовано встановлено наявність законних обставин для висування ОСОБА_1 вимоги щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а доводи адвоката про протилежне є неспроможними.

Усупереч доводам апелянта, матеріальний носій - це лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки, коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях.

Долучений технічний носій інформації з відеозаписами був виготовлений поліцією у зв`язку із необхідністю запису інформації, що має значення у провадженні про адміністративне правопорушення та є самостійним джерелом доказу, похідним від інформації, що зберігається в електронному вигляді, у вигляді файлів. Зі змісту відеофіксації вбачається, що її поліцією було здійснено з використанням службових пристроїв - боді-камер, у ході реалізації своїх службових повноважень, передбачених Законом України «Про Національну поліцію». Відеофайли ж засвідчено із зазначенням ідентифікуючих ознак відеофіксації та виготовлено поліцейським ОСОБА_2 , яким і було складено протокол про адміністративне правопорушення. Технічний носій із цими записами долучено до протоколу поліцією, у зв`язку з чим їх походження не викликає сумніву.

Натомість, мотивованих і достатніх підстав, які би свідчили про недостовірність чи недопустимість змісту відеозаписів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Отже, зазначені вище докази безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і об`єктивних підстав не довіряти їм немає.

З огляду на те, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і його відмова на вимогу поліції від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підтверджується даними відеозаписів, тобто засобами об`єктивного контролю, а письмові пояснення свідків і рапорт містять відомості, аналогічні тим, які встановлені відеофіксацією, то посилання суду першої інстанції в оскаржуваній постанові на зміст згаданих пояснень і рапорта не вплинуло на доведеність винуватості ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони не є ключовими чи єдиними доказами по справі, а лише за своїм змістом відповідають відеофіксації.

За таких обставин, доводи та підстави, з яких ставиться питання про закриття провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Як видно з матеріалів провадження, ОСОБА_1 є водієм, що підтверджується даними довідки ВАП БПП у м. Кременчук ДПП (а.с.7).

Тому суд першої інстанції з урахуванням положень ст.23, 33 КУпАП правильно наклав на ОСОБА_1 стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Охмака В.І., залишити без задоволення, а постанову Крюківського районного суду м. Кременчук від 23 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун