Справа № 308/9774/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., за участю захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Канівець О.П., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

тимчасово не працючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №095666 від 26.05.2023, ОСОБА_1 07.05.2023 року о 08.30 год. по вул. Можайського, біля буд. №34 в м. Ужгород, керуючи транспортним засобом марки «AUDI», номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «VOLKSWAGEN» номерний знак НОМЕР_2 , в результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №095667 від 26.05.2023 ОСОБА_1 07.05.2023 року о 08.30 год. 08.30 год. по вул. Можайського, біля буд. №34 в м. Ужгород, керуючи транспортним засобом марки «AUDI», номерний знак НОМЕР_1 , став учасником ДТП, після чого самовільно залишив місце пригоди, чим порушив п. 2.10а, Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

30.06.2023 та 13.07.2023 до суду від ОСОБА_1 та його захисника поступили письмові заперечення на протоколи про адміністративне правопорушення, в яких серед іншого вказують на те, що протоколи складено поза строками встановленими ст. 254 КУпАП, через дев`ятнадцять днів з моменту імовірного ДТП. Також, в протоколах не зазначено свідків та чи заподіяно матеріальної шкоди імовірній потерпілій, не роз`яснено прав особі відносно якої складено протоколи. Окрім того, вказують на відсутність будь яких доказів які б підтверджували вину ОСОБА_1 , а відсутність у протоколі посилання на докази які підтверджують факт адміністративного правопорушення виключає відповідальність за таке. Схема ДТП складена з порушенням вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Просять провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні 06.07.2023 потерпіла ОСОБА_2 зазначила, що ввечері 06.05.2023 разом з чоловіком залишили свій транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN» номерний знак НОМЕР_2 , на паркувальному місці біля багатоповерхового будинку за адресою: м. Ужгород, вул. Можайського, 34. 07.05.2023 близько 12.00 год. сусідка повідомила, що їх автомобіль пошкоджений, була розбита передня права фара і вм`ятина на бампері. Після виявленого вона викликала працівників поліції, які зафіксували вказаний факт. Через кілька днів їй зателефонували з поліції та попросили прийти до них, там їй повідомили, що її транспортний засіб пошкодив ОСОБА_1 .

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2023 року справи про адміністративні правопорушення №308/9774/23 та №308/9823/23 відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 та ст.124 КУпАП об`єднано в одне провадження і присвоєно спільній справі №308/9774/23.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Канівець О.П. в судовому засіданні 14.07.2023 підтримав усе викладене у письмових запереченнях та просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення потерпілої, позицію захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

За змістом ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У відповідності до вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 2.10а ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно п.10.9 ПДР під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП особами, уповноваженими на складання протоколів, долучено протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №095666 та серії ААД №095667 від 26.05.2023 року, схему місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 07.05.2023р., в якій зафіксована дорожня обстановка і місце розташування транспортного засобу, місце зіткнення, пошкодження, яка підписана ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_2 від 07.05.2023, рапорт працівника поліції 07.05.2023 та розписку ОСОБА_2 від 12.05.2023, в якій вона зазначила, що будь-яких претензій до ОСОБА_1 не має.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, вважаю, що такі жодним чином не доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, є не зрозумілим з яких даних виходили працівники поліції складаючи вказані протоколи відносно ОСОБА_1 .

Будь-яких доказів, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 п.10.9 ПДР, матеріали справи не містять, як і не містять доказів порушення ним п. 2.10а ПДР.

Підсумовуючи викладене, приходжу до висновку, що викладені в протоколі обставини того, що ОСОБА_1 07.05.2023 року о 08.30 год. по вул. Можайського, біля буд. №34 в м. Ужгород, керуючи транспортним засобом марки «AUDI», номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «VOLKSWAGEN» номерний знак НОМЕР_2 , не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Також, не знайшли свого підтвердження і обставини того, що ОСОБА_1 07.05.2023 року о 08.30 год. 08.30 год. по вул. Можайського, біля буд. №34 в м. Ужгород, керуючи транспортним засобом марки «AUDI», номерний знак НОМЕР_1 , став учасником ДТП, після чого самовільно залишив місце пригоди.

Крім того, звертаю увагу на те, що наявність лише протоколу про адміністративне правопорушення не може бути визнано беззаперечним доказом вини особи у вчиненні правопорушення, передбаченого нормами КУпАП.

Таким чином, під час складення протоколів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 поліцейським було порушено вимоги ст. 255 КУпАП та не зібрано достатніх доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст. 124 КУпАП, а саме порушень п.п. 2.10а, 10.9 ПДР, та до матеріалів справи не додано доказів їх вчинення.

Виходячи зі змісту положень ст. ст. 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та одних із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП. За приписами КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення, у якому викладається суть правопорушення, при доведеності складу якого в діях певної особи, вона може бути піддана заходам кримінально-правового впливу, різновидом якого є стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Керуючись ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Пунктом 1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

В силу положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів.

Враховуючи викладене та беручи до уваги ту обставину, що особами уповноваженими на складання протоколів про адміністративне правопорушення не надано беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст.122-4, 124 КУпАП, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини, достатніх, допустимих та безсумнівних доказів які б «поза розумним сумнівом» доводили його винуватість у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень, надано не було, приходжу до переконання, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, а відтак провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, 122-4, 124, 247, 284, 251, 294 КУпАП, суддя,-

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило