Справа № 575/529/23
Провадження № 3/575/367/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 р. смт. Велика Писарівка

Великописарівський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Семенової О.С.,

за участю секретаря

судового засідання Пасюги Н.М.,

захисника Собини П.М. /в режимі відеоконференції/,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Писарівка адміністративні матеріали, що надійшли від відділу поліцейської діяльності № 1 /с. Велика Писарівка/ Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 164 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 166450 від 09 червня 2023 року ОСОБА_1 09 червня 2023 року о 22 годині 50 хвилин на автодорозі Т-1705 Лохвиця-Охтирка-Дмитрівка керував автомобілем марки «Шкода Філічія» державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від продуву приладу газоаналізатор Alcotester 6820 (Драгер) та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі лікарні відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 060604 від 09 червня 2023 року ОСОБА_1 09 червня 2023 року о 22 годині 50 хвилин здійснював господарську діяльність без державної реєстрації, або без ліцензії на провадження певної діяльності, а саме надавав платні послуги з перевезення пасажирів в якості «Таксі» з відповідною емблемою, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, справа про адміністративне порушення № 575/529/23, провадження № 3/575/368/23 об`єднана зі справою про адміністративне правопорушення № 575/529/23, провадження №3/575/367/23.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи /а.с. 13/.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 , адвокат Собина П.М., заявив усне клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 1 ст. 164 КУпАП, мотивуючи його тим, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не відповідає вимогам національного законодавства, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод /далі Конвенція/, не узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини /далі ЄСПЛ/ та фактичним обставинам справи, оскільки працівник поліції безпідставно зупинив транспортний засіб, не повідомив причину зупинки та перевірки документів, відразу запропонував пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, пройти огляд в медичного закладі ОСОБА_1 не пропонувалося. Поліцейський перед тим, як складати протокол відносно ОСОБА_1 , повідомив йому, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а фактично склав протокол за відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім цього в присутності ОСОБА_1 поліцейський не складав акту огляду, не вручив його копії, а також не видав йому направлення на огляд в медичному закладі.

Крім цього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП складений у відсутність ОСОБА_1 , що суперечить вимогам КУпАП. Ніяких пояснень щодо порушенням ним ч. 1 ст. 164 КУпАП поліцейські не відбирали, та він їх не підписував. Письмові пояснення, надані до протоколу, невідомо ким підписані. На запитання поліцейського ОСОБА_1 пояснив, що їде до дружини, на момент зупинки пасажирів в автомобілі не було. Вважає, що з розмови між поліцейськими можно зробити висновок, що було переслідування ОСОБА_1 . Визнання винуватості особою не може бути доказом і повинно підтверджуватися іншими допустимими доказами.

Вивчивши матеріали справи, давши їм оцінку, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 164 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно із положеннями КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення. У тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності /ч. 1, ч. 2 ст. 7/; завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне , повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом /ст. 245 КУпАП/.

Крім того, уряд України у справі «Надточій проти України» № 7460/03 від 15 травня 2008 року визнав, що КУпАП має карний кримінально-правовий характер /п. 21 рішення Європейського суду з прав людини у вказаній справі/, а тому процесуальні норми КУпАП кореспондуються з процесуальними нормами КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи; 3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу; 5) вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; 6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; 7) проникнення до житла чи іншого володіння особи; 8) перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 10) перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; 11) поліцейське піклування. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Статтею 256 КУпАП передбачені вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, в тому числі частиною 4 цієї статті, що при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Зі змісту статті 256 КУпАП, що протокол про адміністративне правопорушення складається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Складання такого протоколу без особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не допускається.

При дослідженні в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 166450 встановлено, що він складений 09 червня 2023 року о 22 годині 50 хвилин на автодорозі Т-1705 Лохвиця-Охтирка-Дмитрівка інспектором СРПП ВПД № 1 (с. Велика Писарівка) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області старшим лейтенантом поліції Дєнєжніковим Р.В. про те, що ОСОБА_1 09 червня 2023 року о 22 годині 50 хвилин на автодорозі Т-1705 Лохвиця-Охтирка-Дмитрівка керував автомобілем марки «Шкода Філічія» державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від продуву приладу газоаналізатор Alcotester 6820 (Драгер) та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі лікарні відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свідки чи потерпілі відсутні. До протоколу додаються: відео з нагрудної бодікамери DSJ 21100341, направлення та акт медичного огляду. Є підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи. З письмових пояснень ОСОБА_1 слідує, що він згоден з протоколом. Документи не вилучалися, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. Є підпис поліцейського, який склав протокол та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності /а.с. 1/.

Відповідно до п 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, визначає керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В матеріалах справи є акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, з використанням спеціальних технічних засобів від 09 червня 2023 року, в якому вказані виявлені ознаки у ОСОБА_1 запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів та порушення мови, в інших графах стоїть прочерк, та направлення ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП В-Писарівська ЦРЛ, складене 09 червня 2023 року о 22 годині 50 хвилин, в якому підпис ОСОБА_1 відсутній /а.с. 2-3/.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису із нагрудної камери, наданого поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення від 09 червня 2023 року ААД № 166450, слідує, що відеозапис розпочатий о 22 годині 40 хвилини, коли поліцейський автомобіль слідував за транспортним засобом марки «Шкода», яким керував ОСОБА_1 , включивши проблисковий маячок, автомобіль попереду зупинився. Поліцейський підійшовши до автомобіля, не повідомивши про причину зупинки, запитав документи на автомобіль та запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що той відмовився, в медичному закладі пройти огляд на стан сп`яніння не запропонував. Після цього працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено адміністративний протокол за керування транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння. О 22 годині 58 хвилин поліцейський ознайомив ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення за порушення пункту 2.5 ПДР України, тобто за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім цього поліцейський вказав ОСОБА_1 щоб той під диктовку написав, що з протоколом згоден. Інших документів в присутності ОСОБА_1 поліцейський не складав та не вручав йому. На відео відсутній факт заповнення о 22 годині 50 хвилин направлення на огляд водія з метою виявлення алкогольного сп`яніння від 09 червня 2023 року. О 23 годині 00 хвилин інший поліцейський почав складати відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП та вказав йому, що він може написати заяву та їхати відпочивати, на цьому відеозапис закінчився /а.с. 7/.

Відповідно до ст. 266 КУпАП в імперативній формі передбачено правило поведінки працівників патрульної поліції у випадку, якщо у них є підстави вважати, що водії транспортних засобів перебувають у стані алкогольного /наркотичного чи іншого сп`яніння/, а саме такі водії підлягають обов`язковому відстороненню від керування цими транспортними засобами. Огляд особи на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним/ ч. 5 ст. 266 КУпАП/. Огляд водія на стан сп`яніння є частиною процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності за допущені порушення Правил дорожнього руху, передбачені у ст. 130 КУпАП.

В свою чергу, п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачає, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводить згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затверджена наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 р. № 1452/735 (надалі «Інструкція) визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

П. 2. Розділу I «Загальні положення» встановлює, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Слід враховувати, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 6 Інструкції - огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом та лікарем закладу охорони здоров`я /у сільській місцевості за відсутністю лікаря фельдшером, який пройшов спеціальну підготовку/, п. 7 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, огляд на стан сп`яніння проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до ст. 266 КУпАП.

Крім цього Інструкцією чітко передбачено, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія з результатами огляду на місці, працівник поліції ще не має права скласти протокол за ст. 130 КУпАП. У такому випадку закон покладає обов`язок на поліцейського запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі. І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення на медичний огляд у лікарні та відмовляється від його проведення, тільки тоді працівник поліції має право скласти протокол.

Відповідно до ч. 6 розділу IX "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 N 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з вимогами пунктів 1-4, 11 частини 1 статті 23 закону України Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

В ході судового розгляду встановлено, що працівник поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не дотримався вищевказаних вимог закону, дані цього протоколу не співпадають з наданим до нього відеозапису, тому є недопустимим доказом і не може бути використаним при прийнятті процесуального рішення / ст. 86 КПК України/.

Оскільки в матеріалах адміністративної справи відсутні докази правомірності зупинки ОСОБА_1 , порушений порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення та порушені вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» то суд дійшов висновку про неправомірність і безпідставність зупинки поліцейським водія ОСОБА_1 , що суперечить вимогам Закону Україну «Про дорожній рух» і Правилам дорожнього руху України. Тому є підстави вважати всі наступні дії поліцейського та здобуті дані у справі, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення, є неправомірними за правовим принципом «плодів отруєного дерева».

Відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree), сформульованої Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом. У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», яка полягає в тому, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення /стаття 86 КПК України/.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 166450 від 09 червня 2023 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП в даному випадку не може бути допустимим доказом, так як складений з порушенням норм КУпАП щодо процедури його складання. Всі інші матеріали додані до цього протоколу суддею не приймаються до уваги, оскільки вони суперечать фактичним обставинам справи.

Дослідивши в судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 060604 від 09 червня 2023 року встановлено, що він складений 09 червня 2023 року о 22 годині 50 хвилин начальником СРПП ВПД № 1 (с. Велика Писарівка) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області майором поліції Сидоренком Ю.В. про те, що 09 червня 2023 року ОСОБА_1 09 червня 2023 року о 22 годині 50 хвилин здійснював господарську діяльність без державної реєстрації, або без ліцензії на провадження певної діяльності, а саме надавав платні послуги з перевезення пасажирів в якості «Таксі» з відповідною емблемою, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 164 КУпАП. Свідки чи потерпілі відсутні. Шкода не заподіяна, речі для тимчасового зберігання не вилучалися. Пояснення особи на окремому аркуші. Заяви та клопотання відсутні. До протоколу додаються: пояснення та фото. Є підпис про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи. Є підпис поліцейського, який склав протокол та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності /а.с. 13/.

Положеннями ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 3 Господарського Кодексу України під господарською діяльністю слід розуміти, діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, то мають цільову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно з ст. 42 Господарського Кодексу України підприємництво як вид господарської діяльності - де самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, головною складовою даного складу адміністративного правопорушення є провадження господарської діяльності особою, яка не має державної реєстрації як суб`єкта господарювання, або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Судом установлено, що начальником СРПП відділу поліцейської діяльності № 1 (с. Велика Писарівка) Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області Сидоренком Ю.В. не надано жодного доказу того, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, відсутні чеки, квитанції, ордери, розписки, інші документи фінансового характеру на надання послуг перевезення пасажирів, тощо. До протоколу не надано доказів того, що його дії мають ознаки підприємницької діяльності, метою здійснення ним перевезення пасажирів було отримання прибутку, який є обов`язковою умовою здійснення господарської діяльності, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей щодо того, за якою ціною надані послуги з перевезення, та чи були від нього отримані будь-які грошові кошти. Також відсутні належні і достатні докази того, що саме він систематично, на свій власний ризик здійснював перевезення пасажирів з метою отримання прибутку, тобто займався господарською діяльністю, оскільки саме такі дії передбачає об`єктивна сторона адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП. Крім цього відеозаписом підтверджено, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП відносно ОСОБА_1 складався у його відсутність.

Відповідно до вимог глави 19 КУпАП протокол складається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Присутність особи при складанні протоколу є обов`язковою.

Згідно із ч. 1 ст. 254 КУпАП протокол про вчинення адміністративного правопорушення складається уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Положеннями ч.1 ст.255 КУпАП визначено, що особами, які мають право складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 164 КУпАП в частині, що стосується правопорушень в галузі господарської діяльності, пов`язаної з перевезенням пасажирів і вантажів, є уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Поліцейські підрозділи патрульної поліції не відносяться до вказаної категорії осіб та не уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 164 КУпАП у частині, що стосується правопорушень у галузі господарської діяльності, пов`язаної з перевезенням пасажирів і вантажів.

Начальник СРПП ВПД № 1 (с. Велика Писарівка) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області майор поліції Сидоренко Ю.В не мав права складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а при його виявленні мав повідомити про це у відповідний орган.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 КУпАП застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом.

Як вбачається з наведених положень законодавства, не належним чином оформлений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 060604 від 09 червня 2023 за ч. 1 ст. 164 КУпАП в даному випадку не може бути допустимим доказом, так як складений з порушенням норм КУпАП щодо процедури його складання. Всі інші матеріали додані до цього протоколу суддею не приймаються до уваги, оскільки вони суперечать фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган /посадова особа/ оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цей принцип презумпції невинуватості узгоджується з положенням Європейської конвенції з прав людини, визначеними ч. 2 ст. 6, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні не було встановлено та доведено в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 164 КУпАП, тому він не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись: ст.ст. 36, ч.1 ст. 130, ч. 1 ст. 164, ст.ст. 247, 251, 252, 268, 271, 280, 283, 287-289 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 164 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання у 10-денний строк з дня її проголошення апеляції до Сумського апеляційного суду через Великописарівський районний суд.

Постанова набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Великописарівського

районного суду О.С.Семенова