Справа № 737/242/23
Провадження № 3/737/130/23
ПОСТАНОВА

21 липня 2023 року смт Куликівка

Суддя Куликівського районного суду Чернігівської області Рубаненко Н.Ю., за участі секретаря Решітько А.Д.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Куликівка матеріали адміністративного провадження, які надійшли з Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

09 квітня 2023 року о 00 год 15 хв в смт Куликівка по вул. Миру, ОСОБА_1 керував автомобілем Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від продуття приладу Драгер, а також проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, пояснив, що коли приїхали працівники поліції, він стояв біля двору і проводжав гостей, за кермом автомобіля їхав його батько - ОСОБА_3 , поліцейські автомобіль не зупиняли. Батько за кермом автомобіля їздив забирати знайомого з центра. Оскільки він стояв біля автомобіля, тому поліцейські підійшли до нього. Також повідомив, що не був присутній під час складання протоколу, копія протоколу йому не надавалася, направлення на огляд в медичному закладі не вручалося. Поліцейський показав йому якесь відео на телефоні, нібито його порушення, на якому нічого не видно, пройти огляд на стан сп`яніння на місці поліцейські йому не пропонували, пройти огляд в медичному закладі також не пропонували. На запитання, чи керував він автомобілем з 08.04.2023 на 09.042023 року відповів, що не керував. На запитання, чи вживав алкоголь в той вечір, відповів, що вживав, але автомобілем не керував.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Помаз Анатолій Павлович в судовому засіданні зазначив, що поліцейськими під час складання даного протоколу було допущено багато порушень, зокрема, не відомо яким чином поліцейські отримали відео з відеореєстратора. Вважає, що поліцейський перекинув відповідне відео собі на телефон на мобільний застосунок WhatsApp, а потім записав його на диск, що, на думку захисника є незаконним. Також вважає, що працівники поліції не мають права зупиняти автомобілі в комендантську годину лише на тій підставі, що автомобіль рухається, якщо не порушуються Правила дорожнього руху, оскільки у поліцейських відсутні відповідні повноваження та не мають права здійснювати зйомку на відеореєстратор, оскільки під час дії військового стану існує заборона відеозйомки доріг, інших об`єктів на відеореєстратори. На думку адвоката, така заборона поширюється і на поліцейських. Також вважає, що в разі, якщо ОСОБА_1 не підписав протокол, тому суд взагалі не уповноважений розглядати даний протокол, оскільки ОСОБА_1 з ним не ознайомився. Крім того, зазначив, що на його думку, фабула протоколу складена не вірно, оскільки не вказано ознаки сп`яніння, протокол не було направлено поштовим зв`язком ОСОБА_1 , що також, на його думку, є порушенням з боку працівників поліції. Огляд в медичному закладі ОСОБА_1 поліцейськими не пропонувався, відповідне направлення на огляд в лікарню не надавалося. На місці події було багато свідків, однак поліцейські чомусь їх не опитали, не увімкнули на службовому автомобілі проблискові маячки синього та червоного кольору, що свідчить про те, що вони даний автомобіль не зупиняли. Також, вважає, що адреса складання протоколу не відповідає дійсності, оскільки протокол складався біля будинку ОСОБА_1 , а це АДРЕСА_1 , в той час як місце складання протоколу зазначено вул. Миру, 118. З огляду на висловлене, вважає, що протокол не підтверджений належними та достатніми доказами, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому необхідно закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що ввечері з 08.04.2023 на 09.04.2023 вона була в компанії разом із ОСОБА_1 . Батько ОСОБА_1 підвозив та розвозив гостей. Коли вона вийшла на вулицю покурити, під`їхала поліція. Батько ОСОБА_1 перед цим приїхав та сказав, щоб вони забрали речі з автомобіля. В автомобілі було троє осіб, за кермом сидів батько ОСОБА_1 - ОСОБА_5 . Поліція складала протокол, свідків не опитувала.

Свідок ОСОБА_3 , батько ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 08.04.2023 святкували день народження ОСОБА_1 . Він займався підвозом гостей на автомобілі Ауді. Забирав на автомобілі свою невістку та ще одного хлопця. Близько 23.45 він під`їхав у двір та дуже швидко побіг в туалет, оскільки в нього заболів шлунок. Коли саме під`їхала поліція він не бачив, бо побіг до приїзду поліції. Потім йому сказали, що поліція приїхала, на вулиці стояли гості та його син ОСОБА_1 . Він сказав поліції, що це він був за кермом автомобіля. На запитання, чи бачив він поліцейський автомобіль, який рухався за його автомобілем, відповів, що не бачив. На запитання, якого кольору був його одяг в той вечір, відповів, що темного кольору. Також зазначив, що приїхав він до дванадцятої години ночі. Чи вручали протокол сину не бачив, свідків поліцейські не опитували.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що в день події він відпочивав у ОСОБА_1 вдома. Близько 24 год батько ОСОБА_1 поїхав забирати ОСОБА_7 з ОСОБА_8 . Побачили, що машина під`їхала, вийшли, а ОСОБА_3 пішов у двір. Потім під`їхав патрульний автомобіль та відразу до ОСОБА_9 підійшли та почали запитувати документи. На запитання скільки хвилин минуло від того, як приїхав батько ОСОБА_10 та потім під`їхав патрульний автомобіль, відповів, що минуло близько 10 хв. Він стояв на відстані близько 10 метрів від автомобіля за забором. Поліцейські не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, не пропонували підписати протокол.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердив, що батько ОСОБА_1 ОСОБА_3 в день події був за кермом автомобіля Ауді. Також зазначив, що в автомобілі було ще троє осіб, тобто водій та троє пасажирів. ОСОБА_1 в цей час стояв біля нього на вулиці. Вважає, що поліцейські почали пред`являти претензії до ОСОБА_1 , оскільки той є власником автомобіля.

Також з метою повного з`ясування обставин справи в судовому засіданні було допитано поліцейського ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_12 , який складав даний протокол та інспектора ОСОБА_13 , який разом з ним здійснював патрулювання.

Так, поліцейський ОСОБА_12 пояснив, що в день події він ніс службу з інспектором ОСОБА_13 спочатку на блок посту потім, після початку комендантської години автомобілем поїхали по центральній вулиці смт Куликівки в напрямку м. Чернігова. Під час руху побачили, що з лівого боку виїжджає автомобіль Ауді, оскільки вже була комендантська година поліцейські прослідували за автомобілем Ауді, який припаркувався під двором. Як тільки автомобіль припаркувався, він відразу вийшов із поліцейського автомобіля та бачив, як із ОСОБА_14 вийшов чоловік, який був за кермом та який присутній в судовому засіданні ОСОБА_1 , який на місці пояснював, що він не їхав. Поліцейські встановили дані особи водія по базі даних Національної поліції. Від водія відчувався запах алкоголю, тому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та в лікарні, на що останній відмовився, мотивуючи тим, що він не керував автомобілем, також відмовився від підписання протоколу. На місці події було багато осіб, родичів ОСОБА_1 , які стверджували, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, однак встановлювати водія не було потреби, оскільки хто був за кермом автомобіля Ауді він бачив сам. На запитання, чи існує для працівників поліції заборона під час війського стану використовувати відеореєстратор на дорогах, відповів, що працівники поліції використовують відеореєстратор під час виконання своїх повноважень, нормативні акти, які б забороняли таке використання відсутні.

Інспектор ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівські області старший лейтенант поліції Лаптієнко Віктор Миколайович в судовому засіданні пояснив, що в день події під час патрулювання після комендантської години було помічено автомобіль, прослідувавши на ним, побачили, що за кермом був ОСОБА_1 , в якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що той відмовився, тому було складено протокол. Особу ОСОБА_1 було встановлено по базі номеру автомобіля, в якій було посвідчення із фото ОСОБА_1 . Батько ОСОБА_1 стверджував, що він був водієм, однак сумнівів у тому, хто водій не виникало.

Дослідивши матеріали справи, опитавши свідків, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху (далі ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Пунктами 1.3. та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Водієм згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Отримання посвідчення водія та як наслідок набуття особою статусу водія як учасника дорожнього руху та права керувати транспортними засобами, одночасно є передумовою для виникнення низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства.

За таких обставин, отримавши статус водія, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від зазначеного обов`язку, тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП.

Так, згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дане положення Правил дорожнього руху є формою правового забезпечення працівників поліції в процесі визначення здатності водіїв здійснювати безпечне керування транспортними засобами.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення

Відповідно до п. 6-8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими під час розгляду справи належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №160215 від 09.04.2023 року; довідкою ст. інспектора ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Савенко А. від 10.04.2023 року, згідно з якою за наявною інформаційною базою поліції ІПНП (Цунамі) ОСОБА_1 посвідчення водія отримував НОМЕР_2 від 16.08.2016; рапортом поліцейського ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Зеляка С.В. від 09.04.2023; відеозаписами на диску DVD.

Із дослідженого в судовому засіданні диску DVD вбачається, що на ньому містяться відеозаписи із нагрудних бодікамер поліцейських та з відеореєстратора. Так, на відеозаписі із відеореєстратора на 01 хв 33 с чітко видно, що на сидінні водія в автомобілі Ауді знаходиться особа в білому, яка з середини автомобіля відчиняє двері водія та через кілька секунд вже вийшла із автомобіля. Також із відеозапису вбачається, що патрульний автомобіль слідував за автомобілем Ауді та під`їхав за кілька секунд після нього.

Крім того, на відеозаписі зафіксовано, а саме файл 0000000__0002, що батько ОСОБА_1 ОСОБА_3 неодноразово стверджував, що «машина вже стояла» (час відеофайлу 04:39, 06:32, 06:58, 09:16) та «він стояв і не їхав» (час відеофайлу 09:45), що не узгоджується із його показами, наданими в судовому засіданні.

Також відеозаписами підтверджується, що поліцейські неодноразово вимагали у водія пред`явити документи, на що останній відповідав, що він не вміє їздити, що він волонтер і не їхав за кермом, вимагав пред`явити докази, на що його було ознайомлено із відеофіксацією з реєстратора та повідомлено, що на нього буде складено протокол.

Поліцейські неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, що зафіксовано на відеофайлі 0000000__0002 (час 14:32), відеофайлі 0000000__0003 (час 01:10, 01:45, 06:08), на що ОСОБА_1 стверджував, що він не керував, готовності та згоди пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не демонстрував, весь час запитував підставу огляду та намагався віддалитися від поліцейських та піти, що врешті решт і сталося вже під час винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, яка також була складена 09.08.2023, оскаржена в суді та у зв`язку із ненаданням доказів суб`єктом владних повноважень була скасована за рішенням суду.

ОСОБА_1 неодноразово надавався протокол для ознайомлення та підпису, що зафіксовано на відеофайлі 0000000__0004 (час 04:10, 06:21), роз`яснено за що складено протокол (відеофайл 0000000__0004, час 07:59), ознайомлено з правами.

Таким чином, суд критично ставиться до тверджень сторони захисту та свідків, які стверджували, що ОСОБА_1 , нібито, не керував автомобілем Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1 в час, зазначений в протоколі, а знаходився вдома, оскільки відповідні твердження не узгоджуються із наявними відеозаписами та повністю ними спростовуються. Так само відеозаписами спростовуються твердження, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Законодавством не передбачено обов`язку поліцейського вмовляти водія пройти огляд на стан сп`яніння, чи неодноразово запрошувати його до цього, він повинен переконатися, що водій бажає, чи не бажає вчинити певні дії. При цьому, бажання та готовність пройти медичний огляд демонструються висловленням зрозумілої для всіх згоди та активною поведінкою, що в данному випадку продемонстровано не було.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Тому суд не бере до уваги твердження захисника Трейтяка Я.С., що відеофайл із відеореєстратора є неналежним доказом, оскільки він записаний із застосунку WhatsApp. Дослідивши даний доказ в судовому засіданні, вбачається, що він зроблений за допомогою відеореєстратора з поліцейського автомобіля, відображає дату та час відповідної події, осіб, які є її учасниками, тому в розумінні ст. 251 КУпАП є належним доказом по даній справі.

Що стосується тверджень захисника про, нібито, відсутність у поліцейських повноважень щодо зупинки транспортних засобів під час дії комендантської години, якщо відсутні інші підстави для зупинки, чи заборони поліцейським під час військового стану використовувати відеореєстратори на дорогах, то вони не узгоджуються з чиним законодавством, оскільки відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів не лише не було обмежено під час дії воєнного стану, а навпаки розширено, оскільки відповідна стаття була викладена в редакції Закону № 2123-IX від 15.03.2022. Крім того, відповідно до положень Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правоохоронні органи залучаються до здійснення заходів правового режиму воєнного стану. Так, комендантська година в Чернігівській області на день вчинення правопорушення, а саме 09.04.2023 була встановлена з 00 год до 04 год. На території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів. Без перепусток під час комендантської години на вулицях та в інших громадських місцях дозволено перебування та рухатись транспортним засобам Збройних Сил, Держспецтрансслужби, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Національної поліції, СБУ, ДФС, ДМС. Під час дії комендантської години продовжують виконувати свої завдання, зокрема, органи поліції, тому поліцейські, здійснюючи патрулювання, цілком правомірно звернули увагу на рух транспортного засобу під час дії комендантської години.

Вищевикладене підтверджується наказом коменданта Чернігівської області від 14.03.2023 року №3 Про призначення уповноважених осіб на перевірку документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, відповідно до якого до здійснення заходів правового режиму воєнного стану залучається, зокрема, ГУНП в Чернігівській області.

Відповідно до п. 8 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376 протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це.

Стаття 256 КУпАП передбачає, що у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. Оскільки ОСОБА_1 надавалась можливість підписати протокол, надати пояснення в протоколі, що підтверджується відеозаписом, він цього не зробив, про що поліцейський зробив запис у відповідній графі протоколу. Законодавством передбачено надсилання копії саме постанови, а не протоколу особі, щодо якої її складено, тому другий примірник протоколу, який ОСОБА_1 відмовився підписувати та отримувати цілком правомірно знаходиться в матеріалах даної справи, з якими ОСОБА_1 ознайомився в суді ще 18.04.2023 відповідно до його заяви. Таким чином, з огляду на вимоги чинного законодавства, суд не вбачає порушень з боку працівників поліції під час складання данного протоколу.

Суд наголошує, що факт відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є адміністративним правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.

Інші доводи захисника щодо невірної адреси місця складання протоколу, не здійснення поліцейськими допиту свідків, яких було вдосталь на місці події, відсутності направлення на огляд водія в медичний заклад за умови, що ОСОБА_1 відмовився від будь-якого огляду, в тому числі і в медичному закладі та проводилась відеофіксація, не впливає на сам факт вчинення правопорушення та є намаганням уникнути установленої законом відповідальності за скоєне.

Із скаргами на неправомірність дій працівників поліції чи порушення прав під час складання протоколу ні ОСОБА_1 , ні його захисник до компетентних органів не зверталися і матеріали справи таких даних не містять.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, з урахуванням всіх обставин справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що докази вини ОСОБА_1 є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, які були повно та всебічно досліджені, тому суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують або обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує особу правопорушника, а саме, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи, волонтер, досить позитивно характеризується за місцем здійснення волонтерської діяльності, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, також враховує і характер вчиненого правопорушення та вважає за необхідне накласти на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

При цьому, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 займається волонтерською діяльністю, бере участь у виконанні робіт по відновленню об`єктів критичної інфраструктури Чернігівської області, які зазнали руйнувань внаслідок збройної агресії російської федерації однак, Закон встановлено один для всіх і порушення Правил дорожнього руху, вчинення адміністративних правопорушень тягне за собою адміністративну відповідальність незалежно від особистості, роду занять особи порушника чи його заслуг.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 251, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, рахунок отримувача UA 0026001, код отримувача 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати ОСОБА_1 штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується штраф в подвійному розмірі, а саме: 34 000 грн.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.Ю. Рубаненко