КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1/23
Провадження № 3/534/1/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., за участю секретаря судового засідання Хвіст Т.В., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Басай М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

На розгляд Комсомольського міського суду Полтавської області надійшли справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Як убачається зі змісту складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №107064 від 14.12.2022, ОСОБА_1 керуючи автомобілем Renault Megane д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, почервоніння очей, неприродня блідність обличчя). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився.

Як убачається зі змісту складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №337061 від 17.12.2022, ОСОБА_1 керуючи автомобілем Renault Megane д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродня блідність обличчя). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився.

Постановою від 03.01.2023 вищевказані справи про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності об`єднані а одне провадження (а.с.23).

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав повністю та зазначив, що на нього в грудні 2022 працівниками поліції було складено два протоколи від 14.12.2022 та від 17.12.2022 про те, що він керуючи транспортним засобом знаходився в стані наркотичного сп`яння і відмовився від проходження відповідного освідування. Пояснив, що працював водієм таксі, при зупинці працівниками поліції не керував автомобілем в стані сп`яніння. Не відмовлявся від проходження освідування на стан сп`яніння на місці зупинки. Не відмовлявся також пройти освідування в найближчому закладі, однак працівники поліції намагались ввести його в оману, зазначаючи зокрема 17.12.2022, що таке освідування можна пройти в лікарні м. Горішні Плавні. В той час як в м. Горішні Плавні після 17 год 00 хв лікар нарколог не працює і на освідування необхідно їхати до м. Кременчук. Ніяких ознак сп`яніння у нього на момент зупинки не було. Просив провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвокат Басай М.М. в судовому засіданні просив провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що працівниками поліції до протоколів додані уривки відеозаписів з бодікамер поліцейських з яких, вбачається, що ніяких ознак наркотичного сп`яніння в наявності не було. Крім того поліцейський на запитання ОСОБА_1 зазначив, що не знає де найближчий заклад для проходження освідування на стан сп`яніння, з оглянутих відеозаписів вбачається, що працівники поліції провокували ОСОБА_1 на відмову від освідування, від керування транспортними засобом не відстороняли, віддали посвідчення водія, після чого ОСОБА_1 продовжив свою роботу, як таксист. Крім того ОСОБА_1 жодного разу не роз`яснювали його процесуальні права.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав суду що в вечірній час в грудні 2022 він був присутній коли працівники поліції зупинили ОСОБА_1 . Він був в якості пасажира, оскільки ОСОБА_1 віз його за ліками для малолітньої дитини, причина його зупинки була не зрозуміла, працівники поліції попросили його вийти та витягнути руки, від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся. ОСОБА_1 виконав вимоги працівників поліції витягнув руки, руки не тремтіли. Будь яких ознак перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння не було. Він не відмовлявся від проходження освідування, але просив провести його на місці. ОСОБА_1 просив пройти тест на місці, однак йому в цьому відмовили.

Оцінивши надані суду докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд приходить наступників висновків.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (стаття 280 КУпАП).

Так, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Згідно із протоколом серії ААД №337061 від 17.12.2022, органом Національної поліції ОСОБА_1 поставлене за провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно із протоколом серії ААД №107064 від 14.12.2022, органом Національної поліції ОСОБА_1 поставлене за провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До об`єктивної сторони складу даного адміністративного правопорушення входить керування особами транспортними засобами й відповідно відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Отже, серед іншого, до предмету доказування належить сам факт відмови особи, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює активні дії з управління транспортним засобом, від проходження огляду відповідно до встановленого порядку.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктами 2,3,4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоров`я, України та Міністра внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно із ст.266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, процедура направлення водіїв для проведення огляду визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103.

Згідно із п.3 зазначеного Порядку, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку), що узгоджується із вимогами ст.266 КУпАП.

Відповідно до п.6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (пункт 7 Порядку №1103).

За змістом пункту 8 вказаного порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з протоколів про адміністративні правопорушення, які надано суду в якості головних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, останній, керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Досліджений запис відеофіксації порушення, фіксує лише уривок складання протоколу, й не містить всіх необхідних даних для встановлення об`єктивної істини у справі, в тому числі чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки відео підтверджує пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, і вони залишаються не спростованими та у свою чергу узгоджуються із приєднаними до справи матеріалами.

Отже, за змістом закону, суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені ОСОБА_1 може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Згідно п.1.5ПДР України, водій-особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії .

Відповідно п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Інших доказів на підтвердження ОСОБА_3 суду надано не було.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Швауцер проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

У відповідності до ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

За таких обставин, враховуючи обставини складання протоколу про адміністративні правопорушення, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, «поза розумним сумнівом», що є підставою для закриття провадження у справі.

Виходячи із змісту ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.О. Куц