ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/4379/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Пойда С.М., з секретарем Власенко Д.А., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №441838 від 31.05.2023 року, який надійшов з УПП у м.Києві, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу ААД №441838 від 31.05.2023 року, ОСОБА_1 31.05.2023 року об 22 годині 21 хвилин у м. Києві по вул. Нижній Вал, 27, керував транспортним засобом «RenaultLaguna» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, вину у вчиненому правопорушенні не визнав, пояснив, що за кермом у той час він не перебував, займав місце на передньому пасажирському сидінні, а керування транспортним засобом здійснювала його дружина - ОСОБА_2 , додав, що вказаний автомобіль належить на праві власності його доньці, а право користування - має вся його сім`я. Також ОСОБА_1 підтвердив, що під час події перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак факт керування автомобілем категорично заперечив, наголошував на тому, що автомобілем керувала його дружина, яка в той день алкоголю не вживала.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Александров Д.О. у судовому засіданні вказав на відсутність доказів, які підтверджуюсь вчинення його клієнтом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, пояснив, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а будь-які докази, які б підтверджували зворотнє - у матеріалах справи відсутні. Крім того, Александров Д.О. розповів, що під час події у його клієнта сталась словесна перепалка з ОСОБА_4 , під час якої останній наніс удар кулаком по обличчю ОСОБА_1 , тому його клієнт в той день втратив свідомість - відтак ОСОБА_4 не може бути свідком у даному провадженні. Як пояснив адвокат, його клієнт не сповістив поліцію про факт нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , оскільки він є юридично необізнаним та безпосередньо під час події перебував у стані сильного душевного хвилювання. Підсумовуючи, Александров Д.О. просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення та не брати до уваги показання свідка ОСОБА_4 , оскільки останній має конфліктні відносини з його клієнтом та з мотивів помсти ОСОБА_1 є заінтересованим у даній справі.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини. Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року. Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, звернуто увагу суддів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а, також, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При огляді матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції долучено диск з відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, який складається з одного файлу. Перегляд відео достовірно не вказує на те, чи працівники поліції роз`яснили водію його процесуальні права.

Судом встановлено, що у наданому відеозаписі відсутні будь-які відомості стосовно, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем «RenaultLaguna» д.з. НОМЕР_1 31.05.2023 року о 22 годині 21 хвилин, оскільки відеозапис, що доданий до матеріалів справи починається з того моменту, коли ОСОБА_1 стоїть біля автомобіля і спілкується з працівниками патрульної поліції. Поліцейським УПП в м.Києві не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 до моменту оформлення протоколу за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до статті 31 ЗУ «Про національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Дана вимога, що застосування патрульними поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, також міститься у ч. 2 ст. 266 КУпАП, яке встановлює законним порядок огляду особи, яка керувала транспортним засобом на стан наркотичного сп`яніння.

Зокрема, згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 р. № 100, після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Судом встановлено, що працівниками патрульної поліції не зафіксовано на відеозапис факт керування ОСОБА_1 автомобілем «RenaultLaguna» д.н.з. НОМЕР_1 31.05.2023 року о 22 годині 21 хвилин, однак було залучено свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у письмових поясненнях, що містяться в матеріалах справи, підтверджує факт керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем.

Крім того, суддя вважає за необхідне зазначити, що свідок ОСОБА_4 відсутній у наданому працівниками патрульної поліції відеозаписі, його показання не зафіксовані під запис нагрудними відеокамерами.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомив, що працює таксистом та в момент події адміністративного правопорушення чекав у салоні свого автомобіля служби таксі на виклик з правого боку проїжджої частини. Потім до нього під`їхав автомобіль «RenaultLaguna» д.н.з. НОМЕР_1 , яким, за словами свідка, керував ОСОБА_5 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та перегородив проїзд. Свідок не виходячи з автомобіля-таксі зробив зауваження ОСОБА_5 шляхом використання звукового сигналу, у відповідь на яке останній вийшов зі свого автомобіля, почав словесну перепалку з ним та намагався потрапити до салону. Реагуючи на таку повердінку свідок ОСОБА_4 , за його словами, вимушений був вийти зі свого автомобіля, після чого ОСОБА_1 почав його штовхати та намагався вдарити, далі ОСОБА_1 , за словами ОСОБА_4 , впав на асфальт, а сам ОСОБА_4 від`їхав на безпечну відстань та вів візуальне спостереження - при цьому здійснивши виклик на лінію «102» та повідомивши про факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом «RenaultLaguna» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила факт самостійного керування вказаним автомобілем, надала власне посвідчення водія на огляд суду, повідомила, що в той вечір її чоловік - ОСОБА_5 - за кермом не перебував; пояснила, що між її чоловіком та свідком ОСОБА_4 на місці події дійсно виник конфлікт, під час якого останній наніс удар в обличчя ОСОБА_5 , внаслідок чого той втратив свідомість. Вказані обставини у судовому засіданні підтвердив також свідок ОСОБА_6

Враховуючи вищевикладене, письмові пояснення та показання свідка ОСОБА_4 не можуть вважатись судом належним та допустимим доказом у справі, оскільки між останнім та ОСОБА_5 мав місце конфлікт та склались неприязні відносини, наявність чого різною мірою підтвердили кожен зі свідків безпосередньо у судовому засіданні.

Суддя констатує, що інших доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_5 вказаним транспортним засобом, окрім письмових пояснень та показань, наданих у залі суду, свідком ОСОБА_4 , не встановлено.

При дослідженні відеозапису з нагрудних бодікамер працівників поліції та сприймаючи пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, безпосередньо у судовому засіданні суд відмічає, що позиція ОСОБА_5 є послідовною та незмінною, оскільки останній багаторазово наголошував працівникам поліції під час події, що він не керував вказаним транспортним засобом, однак останні не відреагували належним чином на такі доводи та не надали суду належні, достовірні, достатні докази за для спростування посилань ОСОБА_5 .

Суд вважає що, більш ймовірним є те, що транспортним засобом «RenaultLaguna» д.н.з. НОМЕР_1 керувала саме дружина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 ; цю ймовірність можна виключати, лише якщо наявний відповідний відеозапис, у якому зображено хто саме перебуває за кермом автомобіля та/або у останньої відсутнє право керування відповідною категорією транспортних засобів; малоймовірно, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не було конфліктної ситуації, оскільки не тільки особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 , свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , а й сам ОСОБА_4 вказав, що у нього з ОСОБА_5 мали місце суперечка та штовханина.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні докази наявності об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що свідчить про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, 130, 245, 247, 280,283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з часу її проголошення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: Пойда С.М.