П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Омельченко І.І., за участю секретаря судового засідання Логвиненко А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Голубенка В.П., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Встановив:

ОСОБА_1 09 червня 2023 року о 23 год. 32 хв. у м. Кобеляки по вул. Дніпровська Полтавського району Полтавської області керував автомобілем KIA RIO д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: сповільненість мови, ходи, розширені зіниці ока, які не реагують на світло, бліда шкіра, неприродна блідність. Від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу для визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у попередньому судовому засіданні вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що 09 червня 2023 року близько 23 години його зупинили патрульні та сказали, що ведуть відеозйомку. Поліцейські не повідомили причини зупинки, сказали надати документи, що й зробив ОСОБА_1 . Поліцейскі забрали документи і сказали ОСОБА_1 відкрити багажник. ОСОБА_1 виконав усе, що від нього вимагали. ОСОБА_1 не були роз`яснені права та обов`язки. Потім старший інспектор Гума П.І. забрав документи ОСОБА_1 і пішов на іншу сторону дороги. Через деякий час ОСОБА_1 побачив, що до його машини біжать воєнні із собаками і починають обшук. ОСОБА_1 нічого не зрозумів, почав питати що вони роблять, він хотів зателефонувати за допомогою до знайомого адвоката, але старший інспектор ОСОБА_2 заборонив йому це зробити. Після обшуку старший інспектор ОСОБА_2 сказав ОСОБА_1 , що він п`яний і запитав чи буде він проходити огляд. ОСОБА_1 не заперечував. Проте старший інспектор ОСОБА_2 сказав, що треба їхати з ним для проходження огляду. ОСОБА_1 повідомив, що в нього лежача мама після інсульту, права частина тіла паралізована і він не може її залишити на тривалий час без нагляду. Тому ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Інспектор почав казати, що ОСОБА_1 блідий, млявий, зіниці звужені. Однак ОСОБА_1 не розуміє як інспектор міг ці ознаки встановити в темряві. Документи про свій стан здоров`я та мами ОСОБА_1 надавав старшому інспектору Гумі П.І. Після тривалого залякування інспектор сказав ОСОБА_1 переїхати на іншу сторону дороги, де він віддасть документи, що й зробив ОСОБА_1 .

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Голубенко В.П. у судовому засіданні прохав закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та надав суду письмові пояснення, в яких зазначив наступне. ОСОБА_1 не було роз`яснено причини зупинки, а тому зупинка транспортного засобу була незаконною. При складенні протоколу ОСОБА_1 не роз`яснювалися права і обов`язки. Додані до протоколу про адміністративне правопорушення пояснення свідків, згідно матеріалів відеофіксації, не відбиралися особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення. Пояснення обох свідків за змістом є однаковими, що свідчить про їх написання під диктовку працівників поліції. В даному випадку свідки повинні були добровільно та самостійно пояснити те, що відомо їм з приводу вчиненого правопорушення. Тільки в цьому разі пояснення можуть маит об`єктивний характер. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про сповільненість мови, ходи, розширені зіниці ока, які не реагують на світло, бліда шкіра, неприродна блідність, що суперечить матеріалам відеофіксації. На відеозаписі жодних з перелічених ознак не вбачається, як і не видно, що поліцейський оглядав водія з метою виявлення таких ознак. ОСОБА_1 також пояснював, що поліцейський таких дій не вчиняв. Оскільки на відеозаписі не зафіксовано стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , тому доводи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є необґрунтованим. Тобто об`єктивних даних, які б давали підстави вважати, що в ОСОБА_1 були наявні ознаки будь-якого сп`яніння, в поліцейського не було, а отже і не було підстав для направлення водія для проходження огляду на стан сп`яніння. На відеозаписі не зафіксовано факт складання працівником поліції направлення на огляд ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння та відмову ОСОБА_1 від його проходження в присутності свідків. Відеозапис є неповним, оскільки все це носило тривалий характер, відбувалося зовсім з іншої сторони дороги і лише після виконання вказівки поліцейського, коли ОСОБА_1 розвернувся та переїхав на іншу сторону ділянки дороги, нібито для отримання забраних у нього документів, з того часу і було включено відеофіксацію. Наданий суду відеозапис суперечить Інструкції від 18.12.2018 року № 1026, згідно з якою включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення. Крім цього, наданий суду відеозапис не містить дати і часу відеозйомки. Більше того, за поясненнями ОСОБА_1 , працівником поліції запропоновано йому переїхати на іншу сторону дороги, де вже і відбувалася відеофіксація, що свідчить про не перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння. Також обоє свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Коли свідки підійшли, ОСОБА_1 уже стояв поруч з поліцейським. Свідки не бачили поверхневого огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння. З пояснень свідка ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на прохання працівників поліції переїхав на іншу сторону дороги, де і розпочався процес відеофіксації. Дана обставина підтверджується також початком перегляду відеофайла, де видно відповідний маневр з переїзду ОСОБА_1 на іншу сторону дороги та що поліцейський звертається до нього як до ОСОБА_5 . В подальшому поліцейський називає ознаки наркотичного сп`яніння, але ніяких дій на їх виявлення не робить. Пояснення свідка ОСОБА_3 щодо «закочування» очей не відповідають матеріалам справи.

Прокурор Карпенко В.В. подав заяву про проведення судових засідань за його відсутності.

Свідок ОСОБА_2 до суду не з`явився, надав телефонограму про те, що він не може з`явитися в судове засідання в зв`язку з проходженням ВЛК з метою переміщення на посаді та повідомив, що інші відеоматеріали відсутні.

ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Голубенко В.П. відмовились від повторного виклику даного свідка та витребування відеоматеріалів.

Суддя, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Голубенка В.П., свідків, розглянувши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того чи перебуває водій, який керував транспортним засобом перед його зупинкою працівниками поліції в стані сп`яніння чи ні, і відмова особи пройти огляд сама по собі має наслідком притягнення такої особи до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у відповідності до санкції передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Частинами 4, 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно пунктів 6, 7 Розділу І Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується такими доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 337645 від 09.06.2023 року;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Полтавський обласний наркологічний диспансер від 09.06.2023 року 23 год. 40 хв. У направленні зазначені виявлені ознаки сп`яніння, а саме: сповільненість мови, ходи, розширені зіниці ока, які не реагують на світло, бліда шкіра, неприродна блідність. ОСОБА_1 власноручно написав, що не бажає проходити на стан сп`яніння у зв`язку з тим, що вживає ліки, прописані лікарем;

-довідкою від 12.06.2023 року № 3685/115/120/01-2023 про те, що згідно даних інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ознаками статті 130 КУпАП не притягувався;

-довідкою від 12.06.2023 року № 3686/115/120/01-2023 про те, що згідно даних інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» ОСОБА_1 видавалося посвідчення водія на право керування транспортними засобами ВАЕ № 074443 категорії В;

-копією постанови серії БАД № 145734 від 09.06.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП;

-показаннями свідка ОСОБА_3 , який в судовому засіданні повідомив, що події відбувалися на початку літа близько 10-11 години вечора біля АЗС «WOG». Його в якості свідка запросили працівники поліції. ОСОБА_3 помітив, що ОСОБА_1 стояв біля машини не впевнено. На думку ОСОБА_3 , ОСОБА_1 перебував у наркотичному стані, оскільки в нього «закочувалися очі під лоба». Поліцейські пропонували ОСОБА_1 продути Драгер на місці зупинки, а також пройти огляд у лікарні. Проте ОСОБА_1 відмовлявся та постійно говорив, що в нього хворіє мати та він вживає ліки, які йому приписав сімейний лікар;

-показаннями свідка ОСОБА_4 , який в судовому засіданні повідомив, що події відбувалися на початку літа приблизно о 10-11 години вечора поруч з АЗС «WOG». Поліцейські запросили його в якості свідка. Підійшовши до місця події, ОСОБА_4 бачив, що ОСОБА_1 стоїть, а потім поліцейські сказали йому сідати в машину та переїхати на іншу сторону дороги. ОСОБА_1 переїхав та його зупинили працівники поліції. Очі в ОСОБА_1 були прищурені, мова сповільнена, коліна напівзігнуті. Від проходження експертизи ОСОБА_1 неодноразово відмовлявся. ОСОБА_1 говорив, що він вживає таблетки нібито від серця;

-відеозаписом, на якому зафіксовано рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . На запитання поліцейського чи почуває ОСОБА_1 себе добре, він відповів, що так. Поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що в нього бліда шкіра, очі не реагують на світло, сповільненість мови. ОСОБА_1 сказав, що він інвалід, щодня вживає по 6-7 таблеток. Поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 , що в разі відмови пройти огляд, на нього буде складений адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 висловив незгоду на проходження такого огляду, зважаючи на те, що він приймає ліки і не знає, який буде результат. У подальшому запрошено свідків, у присутності яких поліцейський неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд. Проте ОСОБА_1 щоразу відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 зазначив, що він стомлений, по ночам не спить, приймає таблетки, приписані лікарем.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, переконливими, достатніми, відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, у повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, що всебічно досліджені під час судового засідання.

Дані конкретні фактичні обставини та поведінка ОСОБА_1 свідчили про його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку.

Будь-яких порушень при фіксації адміністративного правопорушення та оформленні доданих до протоколу матеріалів суддя не вбачає.

Суддя вважає, що рішення про переїзд на іншу сторону дороги було прийнято ОСОБА_1 самостійно, без будь-якого тиску. В працівників поліції на момент пропозиції перемістити автомобіль не було об`єктивинх даних про те, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

Крім того, навіть сам ОСОБА_1 підтвердив факт керування ним автомобілем, у тому числі при переїзді на іншу сторону дороги, а також факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 , як водій, повинен бути обізнаний з Правилами дорожнього руху, зокрема, пунктом 2.9а, яким передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, свідомо знаючи, що він перебуває в стані сп`яніння та нехтуючи законом, ОСОБА_1 здійснював рух транспортним засобом і потім переїхав на іншу сторону дороги, а тому, відмовляючись в подальшому від проходження огляду на стан сп`яніння, має нести юридичну відповідальність.

З відеозапису чітко видно та підтверджується показаннями свідків, що в порушення пункту 2.5 ПДР України, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність.

Вживання ОСОБА_1 відповідних медичних препаратів та незадовільний стан здоров`я його матері не можуть слугувати причинами для відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки пункт 2.5 ПДР України має імперативний характер і не дозволяє водієві діяти на власний розсуд. Тобто законодавець пов`язує обов`язок водія пройти огляд на вимогу поліцейського, без будь-яких виключень.

Також суддя відхиляє твердження сторони захисту про те, що на відеозаписі не зафіксовано подію складання направлення на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, оскільки це не може спростовувати факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до визначеного законом порядку.

Крім того, суддя звертає увагу на те, що питання щодо підстави зупинки автомобіля не є конструктивною ознакою диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та не входить до предмету доказування в даній справі. При цьому, суддя зазначає, що працівники поліції під час комендантської години, а відповідно до протоколу правопорушення було вчинено о 23 год. 32 хв., мають право зупиняти транспортні засоби та перевіряти документи навіть без наявності підстав, перелічених у ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Суддя не бере до уваги твердження сторони захисту про порушення принципу безперервності відеофіксації, оскільки відеозаписи вочевидь фільмують події, які відбувались у логічній послідовності, та дублюють певні моменти, є належними та допустими доказами по справі, а тому в суду не виникає сумнівів того, що на відео зафіксовані саме події, про які йдеться в протоколі про адміністративне правопорушення від 09.06.2023 року.

Враховуючи викладене вище, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням конкретних обставин та характеру вчиненого правопорушення, даних про особу правопорушника, вважаю застосувати відносно ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, із ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 40-1, 280, 283 КУпАП, суддя, -

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 (п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.) гривень.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя