Справа № 734/1606/23 Головуючий у 1 інстанції Домашенко Ю. М.
Провадження № 33/4823/547/23
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю захисника адвоката Харчука О.П. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження (в режимі відеоконференції) справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Харчука О.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 червня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 536,80 грн.

Як встановив суд, 24 квітня 2023 року, о 14 год. 14 хв. на 98 км автодороги Київ-Чернігів-Нові Яриловичі в с. Кіпті, Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник-адвокат Харчук О.П. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі за відсутності в діях його підзахисного події та складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що процедура проходження огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння була порушена, оскільки він не мав ознак сп`яніння, які б давали підстави для проходження такого огляду, а також не було вручено направлення на огляд з метою виявлення стану сп`яніння. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам Закону. Також, посилається на те, що у матеріалах справи відсутні дані щодо технічного засобу, за допомогою якого здійснювалась відеофіксація. Окрім цього, акцентує увагу на те, що за результатами дослідження лабораторії «Niko Lab» у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, а тому вважає, що останнього було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

При цьому, в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) захисник зазначив, що ОСОБА_1 був поінформований належним чином про час та місце слухання справи та не заперечував щодо розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника (в режимі відеоконференції), який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Інструкція), затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №038972 від 24.04.2023 року, ОСОБА_1 24 квітня 2023 року, о 14 год. 14 хв. на 98 км автодороги Київ-Чернігів-Нові Яриловичі в с. Кіпті Чернігівського району Чернігівської області, керував автомобілем Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (а.с.5).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається (а.с.10), що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 на неодноразові вимоги працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я - відмовився, а також і у присутності двох свідків. При цьому, ОСОБА_1 зазначав, що в цей день не вживав наркотичні засоби, а вживав раніше та вказував, що притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП і будь-яких зауважень не висловлював.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначали, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я (а.с.7,8). Дані пояснення свідків жодним чином не спростовують винність ОСОБА_1 , а лише є одними із доказів на підтвердження вини останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення.

Також, відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння було зафіксовано і на технічний носій, що узгоджується із положеннями ст.266 КУпАП.

Доводи апелянта з приводу відсутності даних щодо технічного засобу, за допомогою якого здійснювалась відеофіксація, є необґрунтованими, оскільки ст. 256 КУпАП та інші норми закону не містять вимоги до засобу відеофіксації.

Направлення на медичний огляд в заклад охорони здоров`я у цьому випадку не видавалось, оскільки мала місце відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Критика апелянтом дій працівника поліції у даному випадку є безпредметною, з огляду на те, що виконання вимог поліцейського пройти огляд є обов`язком водія, який після проведення огляду та у разі незгоди з вимогами пройти такий огляд мав усі підстави оскаржити дії поліцейського у визначеному Законом порядку.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, визначеного Інструкцією. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівника поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Із протоколу про адміністративне правопорушення, направлення на огляд на стан наркотичного сп`яніння вбачається, що у них зазначені ті ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, які як наслідок потягли за собою пропозицію працівника поліції щодо проходження огляду останнього на стан наркотичного сп`яніння, що також має місце і на відеозаписі, а отже, жодних порушень з боку працівника поліції, на переконання суду апеляційної інстанції, в даному випадку не було (а.с.5,6,10).

Посилання апелянта про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам Закону, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Згідно зі ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вищевказаним вимогам Закону і містить у собі всі необхідні реквізити, до того ж відомості, які внесені до протоколу, засвідчені підписом уповноваженою на те особою.

Апеляційний суд не може взяти до уваги результат дослідження лабораторії «Niko Lab», яким у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння не виявлено (а.с.29), з огляду на те, що даний результат було отримано останнім на підставі його самозвернення, без присутності поліцейських. Також, з моменту встановлення підстав для проходження огляду на стан сп`яніння пройшло більше двох годин. Окрім цього, матеріали справи не містять того, що дана медична лабораторії «Niko Lab», яка проводила відповідне дослідження ОСОБА_1 , входить до переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути ОСОБА_1 встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, чим порушив п.2.5 ПДР України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Харчука О.П. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 червня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач