Справа № 713/2428/23
Провадження №3/713/1134/23
ПОСТАНОВА

іменем України

04.09.2023 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді Пилип`юка І.В., за участі секретарки судових засідань Паучек Є.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Краснюка Валентина Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану та жительку АДРЕСА_1 , громадянство України, не одружену, особу з інвалідністю, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №140572 від 11.08.2023 року, складеного ПОГ Вижницького РВП ОСОБА_2 , -

ОСОБА_1 , 11.08.2023 року о 10.00 год., перебуваючи по місцю проживання в АДРЕСА_1 , обмежила доступ до спільного часткового майна, а саме до приміщення будинку за вищевказаною адресою свекруху ОСОБА_3 , чим вчинила домашнє насильство, яке виразилося в умисному вчиненні діянь економічного характеру.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала. Підтримала письмові пояснення, у яких зазначила, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено обставини, які не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Стверджувала, що протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.08.2023 року, складений поліцейським ОСОБА_4 не зареєстрований у Вижницькому РВП, а отже є неналежним та недопустимим доказом.

З доданих до протоколу письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 11.08.2023 року не вбачається, що було вчинено домашнє насильство.

Також в матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Водночас постановою Чернівецького апеляційного суду від 17.03.2023 року скасовано рішення Вижницького районного суду від 16.11.2022 року в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Олійник Ю.М., ОСОБА_3 , про визнання права власності на майно колишнього колгоспного двору, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом скасовано.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Олійник Ю.М., ОСОБА_3 , про визнання права власності на майно колишнього колгоспного двору, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом задоволено.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом на жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_5 , виданого 04.08.2021 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Олійник Ю.М., зареєстроване в реєстрі за №690, спадкова справ №120/2021.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , як на майно, яке належало колгоспного двору.

Просила справу про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні захисник Краснюк В.В. підтримав позицію ОСОБА_1 та просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Краснюка В.В., дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП з таких підстав.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 ч.1 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.173-2 ч.1 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Суб`єктом правопорушення є особа, якій виповнилося 16 років, і яка вчинила насильство до одного із членів своєї сім`ї.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП характеризується умисною формою вини і передбачає наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП поліцейським надано такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №140572 від 11.08.2023 року з копією, протокол прийняття заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.08.2023 року, письмові пояснення ОСОБА_3 від 11.08.2023 року, копію письмових пояснень ОСОБА_5 від 11.08.2023 року, копію термінового заборонного припису серії АА №379924 від 11.08.2023 року, копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом (бланк серії НРК 874022) реєстровий №690 від 04.08.2021 року, копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №65810272 від 30.07.2021 року.

З дослідженого у судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №140572 від 11.08.2023 року та доданих до нього матеріалів судом установлено, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства економічного характеру щодо колишньої свекрухи ОСОБА_3 , яке полягало у не допуску її до житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 та належить на праві спільної часткової власності її синові ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Водночас поліцейським під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не зібрано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів того, що:

- житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , оскільки згідно постанови Чернівецького апеляційного суду від 17.03.2023 року по справі №713/786/22 визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом №690 від 04.08.2021 року, на підставі якого ОСОБА_5 був власником зазначеного житлового будинку та визнано лише за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку зазначеного майна;

- ОСОБА_1 умисно вчинила відносно своєї колишньої свекрухи ОСОБА_3 дії, які підпадають під ознаки економічного насильства, поняття якого закріплене у п.4 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Зазначені у протоколі обставини не утворюють складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи наведене Суд не вбачає в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи докази по справі, суд дійшов висновку, що провадження по справі щодо ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.ст.173-2 ч.1, 221, 283, 284, 285, 287-289 КУпАП, Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 по ч.1 ст.173-2 КУпАП провадженням закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Іван ПИЛИП`ЮК