Справа № 474/813/22
Провадження № 3/474/6/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.02.23р. смт Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали по якій надійшли від СРПП відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 3 ст. 126 КУпАП,-

встановив:

13.12.2022р., близько 18 год. 42 хв., на а/д Т 1506 Миколаїв-Доманівка-Берізки 171 км, гр. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Сканія, д/н НОМЕР_1 , з напівпричіпом Rendeb, д/н НОМЕР_2 , будучи не уважним та не стеживши за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну та допустив з`їзд на узбіччя з подальшим перевертанням в кювет.Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. б п. 2.3, п. 10.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 089965 від 13.12.2022р. надійшов до суду 21.12.2022р.

Крім того 21.12.2022р. до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 089964 від 13.12.2022р., згідно якого 13.12.2022р., близько 18 год. 42 хв., на а/д Т 1506 Миколаїв-Доманівка-Берізки 171 км, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Сканія, д/н НОМЕР_1 , будучи обмеженим в праві керування транспортними засобами на підставі постанови старшого державного виконавця Ізмаїльською ДВС від 16.12.2019р. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Постановою від 21.12.2023р. справи про адміністративне правопорушення щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124 та ч. 3 ст. 126 КУпАП, об`єднані в одну справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер 474/813/22.

ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 09.02.2023р. та 23.02.2023р. не з`явився, хоча належним чином та завчасно повідомлений про час, дату та місце розгляду справи (телефонограми № 7 від 02.01.2023р. та № 115 від 09.02.2023р.), про причини неявки суд не повідомив.

При цьому слід зазначити, що 07.02.2023р. до суду від імені ОСОБА_1 надішли письмові заперечення, в одному з яких висловлена вимога про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 124 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, а в іншому - вимога про повернення протоколу про адміністративне правопорушення відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Як вбачається з матеріалів справи вищевказані заперечення були подані до суду в

електронній формі на електронну адресу суду, однак, в порушення приписів процесуального законодавства, не були скріплені електронним підписом ОСОБА_1 , що підтверджується актом про відсутність електронного підпису від 02.02.2023р., складеного провідним спеціалістом Врадіївського районного суду Миколаївської області Григориною С.І., що, в свою чергу, не дає можливості ідентифікувати відправника.

Крім того 14.02.2023р. до суду поштовим зв`язком надішли заперечення аналогічні попереднім, які не є оригіналами, а є копіями, при цьому відправником зазначено ОСОБА_2 .

Отже, з огляду на вищевикладене вбачається, що вищевказані заперечення належним чином не підписані ОСОБА_1 та направленні до суду особою, яка не є учасником судового розгляду, а відтак не беруться до уваги.

Враховуючи приписи ст. 268 КУпАП та з огляду на те, що участь особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, під час судового розгляду справи є необов`язковою, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю встановленим таке.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, за яке передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

При цьому, слід зазначити, що альтернативи застосування іншого адміністративного стягнення санкція ст. 124 КУпАП не передбачає.

Відповідно до п.п. б п. 2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, тощо.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 089965 від 13.12.2022р., який останній підписав із зауваженнями, підтверджується: фототаблицею та схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.12.2022р., в якій зафіксовані механічні пошкодження автомобіля Сканія, д/н НОМЕР_1 , яка узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13.12.2022р.

Відповідно до висновку № 28 від 13.12.2022р. щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння Врадіївської центральної районної лікарні, в якому зазначено, що під час огляду 13.12.2022р. о 20 год. 55 хв. ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Згідно довідок начальника СРПП № 2 Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області Тоніци Є. від 15.12.2022р. вбачається, що відповідно до бази даних АІС МВС АРМОР України гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане Ізмаїльським МРЕВ від 16.01.2002р. категорії В,С,Е та протягом 2021-2022р. до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126, ст. 124 КУпАП не притягувався.

При призначенні адміністративного стягнення з урахуванням встановленого, вважаю доцільним застосувати по відношенню до ОСОБА_1 з метою його виховання та попередження вчинення нових правопорушень адміністративне стягнення у виді штрафу, передбачене санкцією ст. 124 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 40 КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, незалежно від розміру шкоди.

Водночас ч. 3 ст. 40 КУпАП визначено, що в інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні жодні докази на підтвердження розміру матеріальної шкоди завданої адміністративним правопорушенням, питання про відшкодування майнової шкоди не може бути вирішено під час розгляду питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп. на користь держави.

В той же час щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, яке зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення серії серії ААБ № 089964 від 13.12.2022р., слід зазначити таке.

Частиною 3 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, за що передбачена відповідальність у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Згідно п.п. а п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

При цьому слід зазначити, що завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Водночас слід врахувати, що оскільки адміністративне правопорушення, передбачене частиною ч. 3 ст. 126 КУпАП, відноситься до правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, а тому в протоколах обов`язково, крім зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, також має бути зазначено пункти Правил дорожнього руху, які були порушені.

Однак в протоколі про адміністративне правопорушення серії серії ААБ № 089964 від 13.12.2022р. не зазначено пункти Правил дорожнього руху, які були порушені ОСОБА_1 .

Крім того слід також зауважити, що суб`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, характеризується як умислом так і необережністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП, тобто, в даному випадку, такий обов`язок покладено на працівника поліції, який склав протокол.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 089964 від 13.12.2022р. надано постанову держаного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління в Одеській області Павлова В.В. від 16.12.2019р. щодо встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортним засобом.

Водночас до матеріалів протоколу не надано жодних доказів на підтвердження факту отримання ОСОБА_1 копії вказаної постанови державного виконавця чи ознайомлення з її змістом іншим шляхом, що, в свою чергу, не дає можливості встановити наявність в діях останнього як умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, так і необережності щодо його вчинення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010р. адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р., у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У справах Малофєєва проти Росії (Malofeyevav.Russia, рішення від 30.05.2013р.) та Карелін проти Росії (Karelinv.Russia, рішення від 20.09.2016р.) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

На підставі вищевикладеного вважаю, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вказане є підставою для закриття провадження по справі за ч. 3 ст. 126 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 24, 36, 40-1, 124, 126, 221, 247, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави ((отримувач: Миколаїв.ГУК/тг смт Врадiївка/21081100 код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030 банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) номер рахунку: UA0014454 код банку отримувача (МФО): 899998) у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутню складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (Отримувач коштів: Врадіїв.УК/Врадіївський р-н/22030101, Код отримувача (отримувач коштів: Миколаїв.ГУК/тг смт Врадiївка/22030101 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030 Банк отримувача:

Казначейство України (ел. адм. подат.) Рахунок отримувача: UA0014454 Код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

У відповідності до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф правопорушником повинен бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу в строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника.

Скаргу на постанову може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ф.Г. Сокол