Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2084/23
Провадження № 3/553/1646/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22.08.2023м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Фоміна Ю.В., за участю секретаря судового засідання Долгової М.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Остапенко І.О., потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілої Тимошенко Д.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, якому у відповідності зі ст. 268 КпАП України роз`яснені його права, а також право на відвід, зміст ст. 63 Конституції України,

В С Т А Н О В И В:

14.07.2023 року близько об 11.00 годині ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 вчинив насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного та економічного характеру до своєї дружини ОСОБА_2 , що виразились в погрозах фізичною розправою, образах, висловлюванні нецензурних слів в бік останньої, позбавленні ОСОБА_2 в грошових коштах, що виразилися у відібранні грошей у останньої та подальшому їх пошкодженні (розриву).

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не визнав та пояснив, що дійсно 14.07.2023 року він приїзжав за адресою АДРЕСА_1 , щоб побачитися із своїми дітьми, однак колишня дружина ОСОБА_2 його не впустила. ОСОБА_2 попросила у нього гроші. Він витягнув із сумки свої гроші долари та гривні, точну суму не знає, та в присутності ОСОБА_2 їх порвав та викинув, оскільки вважає, що ці гроші могли бути витрачені на судові процеси проти нього. Стверджує, що гроші належать йому, він є фізичною особою підприємцем, а також є директором та засновником товариства, має дохід. Стверджує, що ніяких образ, погроз та нецензурних слів в бік ОСОБА_2 він не висловлював.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 14.07.2023 року її колишній чоловік ОСОБА_1 та син ОСОБА_3 приїхали до неї до дому за адресою: АДРЕСА_1 . Син ОСОБА_3 їй сказав, що батьку потрібні його документи, які зберігалися в будинку. Вона їх впустила та попросила сина, щоб він прослідив за батьком, щоб той взяв тільки свої документи та не забрав її документи. ОСОБА_1 безперешкодно пройшов на другий поверх будинку, при цьому знаходячись в будинку він її ображав нецензурними словами, коли шукав свої документи, то розкидав її документи. Коли її колишній чоловік та син, вже спустилися на перший поверх будинку та збиралися уходити, ОСОБА_1 продемонстрував їй її пустий гаманець, який знаходився в її жіночої сумці, яка знаходилася на першому поверсі. Вона зрозуміла, що ОСОБА_1 забрав всі гроші, які у неї були, а саме 1000 доларів США та 2000 грн. Вона почала кричати, просила свого сина ОСОБА_3 про допомогу, оскільки батька забрав всі гроші. Вона намагалася забрати у ОСОБА_1 гроші, при цьому він її відштовхував. ОСОБА_1 вже зміг вийти за калитку домоволодіння, де розірвав гроші на маленькі кусочки та викинув. Вона бігла за ОСОБА_1 , просила повернути гроші, але ОСОБА_1 на її просьби не реагував, погрожував їй фізичною розправою, висловлювався в її адресу нецезурними словами. ОСОБА_1 завжди, коли приходить до неї в будинок з приводу зустрічі з дітьми, ображає її нецензурними словами в присутності їх неповнолітніх дітей. Своїми діями ОСОБА_1 завдав їй психологічну шкоду, вона була вимушена звернутися з приводу погіршення її стану здоров`я до лікаря, була дуже схвильована, після сварки у неї трусилися руки та ноги, вона переживає з приводу втрати грошей, на які вона планувала утримувати своїх дітей. Вона викликала співробітників поліції, та сфотографувала розірвані кошти. Просить притягнути ОСОБА_1 саме до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 14.07.2023 року він разом із своїм батьком ОСОБА_1 приїхали до будинку, де машкає мати ОСОБА_2 . Батьку були потрібні документи на його нерухомість. Мати впустила їх до будинку. Між батьками почався конфлікт, вони розмовляли на завищених тонах. Образливі та нецензурні слова він не чув. Він перший вийшов на вулицю та чекав батька в автомобілі. Батько прийшов за ним та сів в автомобіль, потім повернувся до будинку, та знову повернувся до машини. В цей момент, коли він сидів в машині, то бачив як батько дістав із своєї сумки, яка находилася при ньому на тулубі грошові кошти та порвав їх. Мати кричала про допомогу, щоб він забрав у батька гроші, сама намагалася відібрати у батька гроші, але він стоячи до мати спиною порвав гроші. Що це за гроші він не знає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надала наступні пояснення: 14.07.2023 року вона знаходилася за місцем мешкання у своїй кімнаті та почула як її батьки кричали, вона чула як батько висловлював на адресу матері образи, нецензурні слова, та принижував її. Коли вона вирішила вийти зі своєї кімнати, то побачила мати із порваними грошима в руках. Мати їй розповіла, що ці гроші порвав батько та викинув. Зі слів матері знає, що це гроші, які дав матері дідусь ОСОБА_5 (батько матері) для проживання.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 станом на 14.07.2023 року перебували у зареєстрованому шлюбі, Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 07.08.2023 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, провадження по цивільній справі про розірвання шлюбу ухвалою суду відкрито 07.07.2023 року. Від шлюбу подружжя має трьох неповнолітніх дітей, які мешкають із матір`ю ОСОБА_2 .

Незважаючи на невизнання своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення, суд переконався, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.173-2 КУпАП, та його вина підтверджується показами потерпілої ОСОБА_2 , показами свідка ОСОБА_4 , які підтвердили що ОСОБА_1 висловлював в бік ОСОБА_2 образи та нецензурні слова, висловлював приниження, демонстративно пошкодив гроші перед потерпілою, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої. Сам факт демонстративного пошкодження ОСОБА_1 грошових коштів перед потерпілою ОСОБА_2 , про що підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , свідчить про вчинення ним домашнього насилля у формі економічного насилля, оскільки ОСОБА_1 умисно пошкодив грошові кошти, щоб потерпіла не змогла ними користуватися, про що в судовому засіданні підтвердив і сам ОСОБА_1 , тим самим позбавив потерпілу користуватися грошовими коштами. При цьому для кваліфікації таких дій як домашнє насильство у формі економічного насильства не має значення чи є ці грошові кошти особистою власністю одного з подружжя або спільним майном подружжя, оскільки маючи на утриманні трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_2 має правомірне очікування на те, щоб батько цих дітей ОСОБА_1 також приймав участь в їх утриманні, в тому числі і наданням грошових коштів.

Крім того, факт вчинення домашнього насильства підтверджується письмовими матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 790244 від 26.07.2023 року; протоколом прийняття заяви у ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення або іншу подію від 14.07.2023 року, фото, на яких зображено розірвані грошові знаки та пошкоджені банківські картки, оцінкою ризиків вчинення домашнього насильства, складеного співробітниками поліції відносно ОСОБА_1 , відповідно до якої визначено рівень небезпеки для ОСОБА_2 з боку ОСОБА_1 як середній, консультативним висновком спеціаліста Відокремленого підрозділу Обласної консультативної психоневрологічної поліклініки від 19.07.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_2 встановлено діагноз змішана тривожно депресивна реакція ситуаційно обумовлена, які узгоджуються між собою та доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП поза розумним сумнівом.

Факт складання протоколу про адміністративне правопорушення з порушенням строку, передбаченого ст.254 КУпАП, не може бути усунений шляхом направлення справи на доопрацювання або іншим способом, та не є підставою для закриття провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності. Разом з цим, складання даного протоколу з порушенням строку, передбаченого ст.254 КУпАП також не порушує права особи на захист, оскільки протокол складений в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, останньому були роз`яснені його права, судовий розгляд відбувся за участю захисника.

При визначенні міри відповідальності правопорушника береться до уваги, що основна мета адміністративного стягнення - виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладенні стягнення відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а тому суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.33, ст. 40-1, ч.1 ст. 173-2 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню в вигляді штрафу в доход держави в розмірі 340,00 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість грн. 80 копійок).

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Ю. В. Фоміна