Справа № 199/6302/23
ПОСТАНОВА

іменем України

29.08.2023 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого водієм «Імперіал тех.Газ», проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 , зареєстрованого у квартирі АДРЕСА_2 ,

- який притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

- за участі адвоката Присенко О.Г.,

ВСТАНОВИВ:

15.07.2023 року о 18:35 годині біля будинку 4 по вул. Желябова в м. Дніпрі водій ОСОБА_1 керував автомобілем BMW525» державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager» 6820, результат огляду позитивний 1.54‰. Тест № 3031. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні адвокат Присенко О.Г. заявила клопотання про закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 513073, 15.07.2023 року о 18:35 годині біля будинку 4 по вул. Желябова в м. Дніпрі водій ОСОБА_1 керував автомобілем BMW525» державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager» 6820, результат огляду позитивний 1.54‰. Тест № 3031. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з тестом приладу ДРАГЕР, за яким результат проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння виявився позитивним 1.54‰.

Відповідно до Акту огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 особисто погодився пройти огляд на місці, результат якого склав 1.54‰ та погодився з його результатом, про що свідчить його особистий підпис.

Одночасно слід зазначити, що викладені обставини підтверджуються наявним в матеріалах провадження відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого зокрема вбачаєтьсь, що будь яких порушень прав ОСОБА_1 не було, останній особисто добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці (1 хвилина вказаного відеозапису), на 3-й хвилині погодився із результатом огляду. При цьому, працівником поліції, було роз`яснено право ОСОБА_1 , у випадку незгоди із результатами огляду, проїхати до медичного закладу, проте ОСОБА_1 погодився із результатами огляду. Протокол серії ААД № 513073 був в голос зачитаний ОСОБА_1 та останній погодився зачекати на місці тверезого водія.

При цьому, із переглянутого відеозапису судом не встановлено, що ОСОБА_1 висловлював бажання повторного проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Та обставина, що на відео не видно самого результату приладу Драгер, який становив 1.54‰, не спростовує винуватості ОСОБА_1 , при цьому суд враховує й те, що відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП, законодавець встановив вимогу, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису… разом з тим, вказана норма Закону, не містить вимоги до поліцейського під час проведення огляду зафіксувати результат такого огляду аби на відео було видно показник приладу Драгер.

Крім вказаного, з переглянутого відеозапису слідує, що працівниками поліції було озвучено ОСОБА_1 допустиму норму, яка становить 0.19‰, та ОСОБА_1 погодився із виявленим саме у нього результатом 1.54‰, не виказував будь-яких заперечень та не наполягав на проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я.

Що стосується доводів адвоката в частині начебто сумнівності доказового змісту Акту огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки у акті не зазначено дату, час і місце його складання, вказані доводи захисника суд відхиляє, оскільки долучений Акт відносно ОСОБА_1 , у повній мірі відповідає Додатку 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, (пункт 10 розділу ІІ) затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

За час судового розгляду не встановлено факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 513073, які б стали підствою для визнання доказів у справі недопустимими.

Як встановлено судом, дії працівників поліції відповідали вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим, відповідні доводи захисника Присенко О.Г. - відхиляються.

Спростовуючи доводи захисника про не безперервність відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, судом враховується, що безперервність відеозапису залежить від технічної спроможності самої бодікамери, та її ресурс не є безмежним, враховуючи час несення служби працівниками поліції, а саме дванадцятигодинне або добове чергування. При цьому наданий відеозапис повною мірою надає можливість суду встановити фактичні обставини справи для її правильного вирішення.

Доводи захисника про недопустимість відеозапису, як доказу, оскільки даний відеозапис всупереч вимог закону витребуваний судом, а не наданий управлінням патрульної поліції, є непереконливими, оскільки відповідно до положень ст. 278 КУпАП на суддю покладено обов`язок, серед іншого, вирішити питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи витребувано необхідні додаткові матеріали, а згідно з положеннями ст. 245 КУпАП на суд покладено обов`язок повно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи. За таких обставин, встановивши, що подія була зафіксована на нагрудні відео реєстратори, суд, з дотриманням вимог ст. 245, 278 КУпАП, витребував відеозапис, зафіксований на бодікамери поліцейських, про які зазначено у Рапорті, долученому до матеріалів провадження.

За час судового розгляджу, не знайшли свого підтвердження доводи захисника про те, що працівниками поліції із відеозапису були «вирізані» заперечення ОСОБА_1 проти результатів огляд.

При цьому суд зауважує, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості самостійно пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, однак своє право не реалізував.

Отже, доводи захисника про недопустимість доказів, не заслуговують на увагу, оскільки всі докази у справі зібрані в порядку визначеному законом, й вони не викликають сумнівів у їх достовірності та судом надано їм належну і обґрунтовану правову оцінку.

Інші доводи захисника не є безумовною підставою для визнання неналежними і недопустимими доказів та закриття провадження у справі через відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин дії ОСОБА_1 , вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Саме це стягнення, буде необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При цьому суд враховує, що керування в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 (тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривні 80 ( вісімдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик