Справа № 145/767/23
Провадження № 33/801/785/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вальчук В. В.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Мороза С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 26 липня 2023 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 26 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У скарзі зазначає про хибність висновку суду з приводу того, що його незгода з результатами огляду на стан сп`яніння та прохання пройти медичний огляд в лікарні є способом уникнення від відповідальності. Таким чином він намагався реалізувати надані йому законом права на справедливий розгляд справи та захистити себе від несправедливого звинувачення. Протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог закону, а тому не може бути доказом його винуватості. Так само не є доказом у справі результати пристрою «Драгер» та роздруківка до нього. В силу п. 5 ст. 266 КУпАП проведений огляд та його результат є недійсними. Наданий його представником до суду першої інстанції відеозапис є належним та допустимим доказом його невинуватості, оскільки підтверджує порушення порядку проходження огляду на стан сп`яніння. Перелічені судом ознаки сп`яніння, які, на думку суду, були в нього наявні на момент проведення огляду не підтверджують його винуватість.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №182966, складеного поліцейським СРПП ВП №2 Вінницького РУП ст. сержантом поліції Бидловським Б., 02.05.2023 о 00 год. 12 хв. в смт Сутиски по вул. Стеценка водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат 2,16 проміле (а.с.3).

Цифровий показник приладу «Drager Alcotest 6810» становить 2,16 проміле.

У підпункті а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена матеріалами справи, однак, такий висновок суду першої інстанції зроблений за неповного з`ясування обставин даної справи, та без застосування норм КУпАП, які підлягають до застосування.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги порушення поліцейськими порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського (пункти 2, 3 та 4).

Відповідно до частини п`ятої цієї статті, огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналогічні вимоги містить і Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103.

Так, у п. 3 цього Порядку вказано, що огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів;

- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 4-6 Порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно з ч. 7 Порядку, поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

З наведеного вище слідує, що протокол про адміністративне правопорушення за результатами проведеного огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, в ході якого було підтверджено стан сп`яніння водія, може бути складено лише у випадку, якщо водій погодився з результатами такого огляду.

У разі незгоди водія з результатами проведеного на місці зупинки огляду поліцейський зобов`язаний направити водія для проведення огляду до закладу охорони здоров`я та забезпечити проведення такого огляду не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

З відеозапису з портативного відеореєстратора поліцейського встановлено, що ОСОБА_1 погодився на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів приладу «Драгер». Після проведення огляду та отримання його результатів поліцейський повідомив ОСОБА_1 про те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння і якщо він не згодний з результатом, то він може поїхати на освідування та пройти огляд в закладі охорони здоров`я протягом двох годин. ОСОБА_1 заперечував факт вживання алкогольних напоїв, а також покази приладу «Драгер». ОСОБА_1 неодноразово просив поліцейських доставити його до лікарні для проведення огляду лікарем, на що йому було в категоричній формі відмовлено. Поліцейський повідомив, що якщо ОСОБА_1 не згоден з результатами проведеного на місці огляду на стан алкогольного сп`яніння, то у нього є дві години для проходження самостійно такого огляду в закладі охорони здоров`я в м. Вінниці. При цьому, поліцейські сказали, що нікого до лікаря не возять, це особисті питання водія.

Вказані обставини щодо незгоди з результатами проведеного огляду та наполягання на проведення огляд в закладі охорони здоров`я підтверджуються також і відеозаписом, наданим ОСОБА_1 .

Із вказаного слідує, що поліцейські не дотрималися порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, грубо порушивши вимоги згаданих закону та підзаконного акту.

Сам по собі факт проходження водієм огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, на чому неодноразово наголосив поліцейській у розмові з ОСОБА_1 , не є підставою для складання протоколу та, в подальшому, притягнення особи до відповідальності.

За наявності заперечень ОСОБА_1 щодо результатів проведеного огляду поліцейські зобов`язані були доставити його до закладу охорони здоров`я та забезпечити проведення такого огляду, чого в даному випадку зроблено не було, з незрозумілих для суду причин.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський СРППП ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Бидловський Б.М. в судовому засіданні підтвердив той факт, що одразу після проведення огляду відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення. Також повідомив, що ОСОБА_1 виражав незгоду з результатом тесту десь приблизно через 40 хвилин після проходження освідування і йому пропонували пройти освідування в лікарні самостійно.

Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 одразу після проведення огляду на місці та повідомлення йому результатів повідомив, що їде до лікарні, на що поліцейський йому повідомив, що на разі ОСОБА_1 нікуди не їде. Після цього ОСОБА_1 просив або доставити лікаря на місце зупинки, або доставити його до лікарні для проведення огляду. Про те, що ОСОБА_1 може самостійно пройти огляд в закладі охорони здоров`я поліцейський повідомив йому одразу після оголошення результатів огляду.

Із вказаного слідує, що поліцейські і не мали наміру доставляти ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я.

Не зрозумілим також є те, як саме ОСОБА_1 , який був зупинений в комендантську годину та залишений працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу повинен був самостійно добратися з смт Сутиски до м.Вінниці протягом двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, і якому навіть на виписали направлення для проведення огляду.

Суд першої інстанції розцінив невизнання ОСОБА_1 вини як спробу уникнення від відповідальності, однак, суд може винести постанову про притягнення особи до адміністративної відповідності лише в тому випадку, коли вина особи доведена поза розумним сумнівом. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів складу правопорушення, який є важливим для правової кваліфікації діяння.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Допущені поліцейськими під час проведення огляду порушення є суттєвими, а відтак такий огляд в розумінні ч. 5 ст. 266 КУпАП є недійсним.

Встановлення ознак сп`яніння, що зробив суд першої інстанції, не належить до прерогативи суду і не підтверджує саме факт перебування особи в стані сп`яніння, який повинен бути доведений належними та допустимими доказами.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом.

Склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак в наявності яких має переконатись посадова особа, яка складає відповідний протокол про адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на вищезазначене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 26 липня 2023 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало