Справа № 349/718/23
Провадження № 33/4808/476/23
Категорія ч.1 ст.173-2 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Рибій М. Г.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., за участю ОСОБА_1 та його захисника Гордія В.Г., представника потерпілого Романківа І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову Рогатинського районного суду від 01 червня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

закрито провадження у справі за ч.1 ст.173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу, 22 квітня 2023 року о 15 год. 50 хв. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 нецензурно лаяв свого сина - ОСОБА_2 , а також обмежував йому доступ до будинку, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю, і таким чином вчинив домашнє насильство, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на те, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що усі його доводи в тексті рішення суду відображено лише формально та частково, а правову оцінку надано адміністративному правопорушенню лише у формі економічного насильства. Хоча ОСОБА_1 не визнає своєї вини, в судовому засіданні не заперечував факту образ та психологічного тиску щодо нього. Судом у постанові проігноровано вчинення сімейного насильства яке виражалось у формі психологічного тиску та образ, а зведено адміністративну справу лише до форми економічного насильства. Суд безпідставно надав перевагу поясненням ОСОБА_1 над поясненнями потерпілого, над протоколом про адміністративне правопорушення та над терміновим заборонним приписом. Діями які виразилися у тому, що ОСОБА_1 перешкодив потерпілому зайти в будинок та забрати документи, ображав нецензурними словами, заподіяв йому моральних страждань та шкоди його психічному здоров`ю.

Враховуючи наведене, просить постанову суду скасувати та визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду представника потерпілого підтримав апеляційну скаргу, а ОСОБА_1 та його захисник заперечували проти її задоволення.

Суду ОСОБА_1 пояснив, що має у приватній власності квартиру, в якій зареєстрований та проживає сам. Потерпілий є його сином і давно проживає окремо. Між ними давно склалися неприязні стосунки. Потерпілий має ключі від його будинку. В день події потерпілий приїхав до нього додому та почав сваритись, без дозволу зайшов у квартиру та викликав поліцію. Коли приїхала поліція, то з пояснень потерпілого склала на нього протокол. Він не заперечує проти того, що між ними відбувся словесний конфлікт, проте він не запрошував потерпілого до себе, не дозволяв проникати у його житло і не приховує його речі. Тим більше, вони не є членами однієї сім?ї, не проживають разом, не ведуть спільний побут, не мають спільного бюджету. Будь-якої шкоди потерпілому він не заподіював.

Статтею 294КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до диспозиції ст.173-2 ч.1 КУпАП, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров?ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об?єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об?єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій.

Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім?ї» від 15.11.2001 року №2789-ІІІ насильство в сім?ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім?ї стосовно іншого члена сім?ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім?ї, як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров?ю.

Протиправні дії за цією статтею можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства.

Фізичне насильство в сім?ї - це умисне насильство, яке не завдає фізичного болю і не спричиняє тілесних ушкоджень (наприклад, нанесення одним членом сім?ї іншому члену сім?ї побоїв).

Психологічне насильство в сім?ї - насильство, пов?язане з дією одного члена сім?ї на психіку іншого члена сім?ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров?ю.

Економічне насильство в сім?ї - умисне позбавлення одним членом сім?ї іншого члена сім?ї житла, їжі, одягу та іншого майна чи коштів, на які постраждалий має передбачене законом право, що може призвести до порушення фізичного чи психічного здоров?я.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що з своїм повнолітнім сином, який проживає та має місце реєстрації за іншою адресою, давно перебуває в недружніх відносинах і останній прийшов до нього додому, вимагаючи віддати документи, яких вдома в нього не було, після чого між ними виник словесний конфлікт. Свою вину у вчиненні правопорушення заперечував, оскільки вважав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення вказано, що відносно потерпілому було заподіяно психологічний тиск, однак такі дані не узгоджуються із диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, яка передбачає завдання або можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров?ю потерпілої особи, а саме застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право.

Як убачається з матеріалів справи, доказів того, що ОСОБА_1 незаконно утримує у своєму житлі документи або речі потерпілого, суду не надано. Будь-яких сімейних стосунків сторони не підтримують та одним житлом не користуються. Словесний конфлікт між особами, які мають родинні зв?язки, не утворює склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи встановлені обставини апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновків, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Рогатинського районного суду від 01 червня 2023 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт