Справа № 734/2645/23 Головуючий у 1 інстанції Соловей В.В.
Провадження № 33/4823/684/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 14 серпня 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з нього на користь держави 536,80 грн судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.06.2023 року о 20-03 год. на вул. Шевченка, б. 23 у с. Прогрес Чернігівського району Чернігівської області ОСОБА_1 керував автомобілем «RENAULT MEGANE SCENIC», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія ОСОБА_1 проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6810 № ARAM-3556, результат огляду становить 0.49 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що на порушення вимог ст. 268 КУпАП справу було розглянуто за його відсутності та він не був належним чином повідомлений про день та час її розгляду.

На порушення вимог Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС від 10.07.2015 року, патрульним поліцейським, який здійснював оформлення даного адміністративного матеріалу, не було залучено до участі у фіксації правопорушення жодного свідка, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, що також кореспондується з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103.

Вказує, що на порушення вимог закону йому не було запропоновано здійснити медичне освідування на стан сп`яніння у медичному закладі, що чітко зафіксовано на відео.

Звертає увагу, що в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення він неодноразово вимагав від працівників поліції надати для огляду свідоцтво на вимірювальний прилад та сертифікат повірки його готовності до використання, проте вимога була проігнорована.

Крім того, відеофіксація правопорушення є неповною, так як взагалі не відображено процес складання протоколу про адміністративне правопорушення. Саме на стадії складання протоколу ним було висловлено прохання надати йому Свідоцтво на вимірювальний прилад та сертифікат повірки.

Також в матеріалах справи відсутній рапорт поліцейського та письмові пояснення свідків.

Вважає, що всі докази, які долучені у матеріалах справи, є недопустимими, так як їх перелік не зазначений у протоколі, а відеофіксація є неповною. Разом з тим, на відеофайлі зафіксовано обставини, які доводять його невинуватість.

Зокрема, поліцейський під час спілкування належним чином не зазначив свого прізвища, звання та спеціальну посаду, прав йому не роз`яснив, серед іншого щодо можливого здійснення медичного освідування у альтернативному медичному закладі. Також на відео чітко зафіксовано його прохання проїхати до медичного закладу.

Заслухавши апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину не визнав та показав, що він був зупинений працівниками поліції, які запропонували пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, результат якого був 0,49 %о. Однак вважав, що працівниками поліції були порушені вимоги чинного законодавства, які є підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п 2.9 ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія проводився на місці зупинки за допомогою приладу Драгер.

Ці обставини підтверджуються даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «ДРАГЕР» № ARAM-3556, чеком тестування на алкоголь, відповідно до яких результат огляду на стан сп`яніння становить 0,49 %о, тобто, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Свою згоду з таким результатом ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом у зазначених документах.

З переглянутого відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, останній погодився пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер. За результатом огляду, який проведено з використанням технічного приладу Драгер, наявність алкоголю у ОСОБА_1 становить 0,49%о, тобто, встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, проти чого він не заперечував. Крім того, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що зауважень на дії працівників поліції ОСОБА_1 не висловлював, зокрема, не повідомляв, що з результатами приладу Драгер він не погоджується та наполягає на проведенні освідування в медичному закладі. З вказаних підстав, доводи апелянта про його незгоду з результатами алкотестера та вимога про направлення його до медичної установи не заслуговують на увагу, а його поведінка на місці зупинки транспортного засобу жодним чином не вказує на обставини, які повідомлені ОСОБА_1 в апеляційному суді.

Таким чином суд першої інстанції цим доказам дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що відеофіксація подій здійснювалася не безперервно, тому відеозаписи поліцейських не можна вважати належними та допустимими доказами, є необґрунтованими, оскільки проходження огляду ОСОБА_1 , складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, ознайомлення з його змістом та вручення копії протоколу зафіксовані на файлах безперервно і при їх огляді не виникає сумніву у їх достовірності, тому відеозаписи є належними та допустимими доказами.

Також суд зазначає, що в даному випадку, при застосуванні поліцейським технічних засобів відеозапису, присутність двох свідків під час проведення огляду та складанні протоколу про адміністративне правопорушення не є обов`язковим, що узгоджується з вимогами ст. 266 КУпАП, тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу. З вказаних підстав є необґрунтованими і твердження апелянта про відсутність в матеріалах справи письмових пояснень свідків, які повинні були засвідчити проведений стосовно нього огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Огляд на стан виявлення алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 проведений у спосіб та у порядок, визначений ст. 266 КУпАП та вище вказаною Інструкцією, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та із застосуванням технічних засобів відеозапису, про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 зауважень до змісту процесуальних документів не мав, огляд відбувався із дотриманням усіх вимог чинного законодавства, тому результат такого огляду є допустимим доказом та не викликає у апеляційного суду жодного сумніву.

Твердження апелянта про те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки на його вимогу не надали сертифікат відповідності приладу, за допомогою якого було проведено його огляд, та свідоцтво про його повірку, є необґрунтованими з наступних підстав.

Згідно із частинами 2-5 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до чеку тестування на алкоголь, останнє калібрування приладу Drager Alcotest 6810 №ARAM-3556 за допомогою якою проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відбулося 08.06.2023 року, що відповідає вимогам чинного законодавства щодо методики повірки спеціальних технічних засобів. Крім того, апеляційний суд зауважує, що на час проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не ставив під сумнів законність походження приладу Драгер та не висував вимог щодо незгоди із результатами тестування, свідоцтво на вимірювальний прилад та сертифікат повірки не вимагав, що підтверджується відеозаписом подій, що розглядаються.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, тому судовий розгляд справи відбувся без його участі і в даному випадку суд 1 інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, присутність якого не є обов`язковою.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Також судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Тому порушень законних прав особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності по даній справі, передбачених ст.268 КУпАП, судом допущено не було. Крім того, такі права ОСОБА_1 поновлені судом апеляційної інстанції.

Інші твердження апелянта, зокрема щодо відсутності рапорту поліцейського, не роз`яснення йому прав та неналежне повідомлення поліцейським свого прізвища, звання та спеціальної посади, висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, окрім іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені його вини.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття справи, як про це йдеться в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 14 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко