Номер провадження: 33/813/457/23
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого Кравця Ю.І., секретаря судового засідання Гасанової Л.Я.к., за участю особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника Любчика О.М., представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Попроцького Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника Любчика О.М. в інтересах ОСОБА_1 та представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Попроцького Д.М. на постанову Київського районного суду м. Одеси від 28.02.2023 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про закриття провадження по справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції провадження по справі за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини: 15.09.2022 року о 09:00 год., в м. Одеса по вул. Академіка Корольова, біля будинку № 112, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «NISSAN», номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної дистанції та швидкості для руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_2 .

Суд 1-ої інстанції зазначив, що приймаючи до уваги науково-консультативний висновок НКР при ВАСУ від 06 листопада 2017 року, а саме, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється та закрив провадження по справі відносно ОСОБА_1 .

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Попроцький Д.М. зазначив, що вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою з таких підстав:

-всупереч ст. 280 КУпАП, суд не встановив наявності або відсутності вини особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а саме вина ОСОБА_1 повністю підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №358373 від 15.09.2022 року, схемою місця ДТП, поясненнями потерпілого ОСОБА_2

-суд не надав оцінки діям ОСОБА_1 , який увесь час судового розгляду затягував його численними заявами про ознайомлення, про хворобу, про призупинення розгляду справи до отримання висновку авто-технічної експертизи;

-поза увагою суду залишилось те, що для отримання висновку експертизи судом була ухвалена постанова 20.12.2022 року, якою суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, враховуючи, що висновки експертизи до суду ще не надійшли, а вказані недоліки не можуть бути усунені в суді, повернув матеріали справи органу, який його складав, для належного оформлення з урахуванням висновків експертизи. Однак, ніяких висновків до суду представником ОСОБА_1 так і не надано, що свідчить про те, що він своїми заявами та клопотаннями тільки намагався затягнути процес з метою застосування судом ст. 38 та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП та звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за скоєне ним правопорушення за ст. 124 КУпАП та встановлення його вини у скоєному.

Посилаючись на такі доводи, Попроцький Д.М. просить постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження по справі закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі захисник Любчик О.М. в інтересах ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується з постановою суду 1-ої інстанції в частині встановлення фактичних обставин справи, посилаючись на наступне:

-судом 1-ої інстанції розгляд справи про адміністративне правопорушення проводився за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, при цьому про дату та час розгляду справи вказані особи повідомлені не були, що є порушенням права на захист;

-судом 1-ої інстанції не надана оцінка діям іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , оскільки автомобіль «Volkswagen Touran» р/н НОМЕР_3 , з причепом «ОдАЗ 8144» р/н НОМЕР_4 , під його керуванням здійснював виїзд з міжквартального проїзду біля будинку 112, на проїжджу частину вул. Академіка Корольова, і у відповідності до вимог п. 10.2 ПДР, повинен був дати дорогу автомобілю «Nissan X- Trail» р/н НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_1 ;

-суд 1-ої інстанції допустив неповноту розгляду справи, оскільки порушення вимог п.п. 12.1, 13.1 ПД, зокрема необрання безпечної дистанції, у якому співробітник поліції звинуватив ОСОБА_1 не має жодного відношення до дійсних обставин ДТП, оскільки у даній ситуації, водій ОСОБА_1 , рухаючись прямолінійно по своїй смузі руху вул. Академіка Корольова, у відповідності до п. 1.4 ПДР, мав право розраховувати на те, що й інші учасники, зокрема водій ОСОБА_2 , який здійснював виїзд з міжквартального проїзду виконає ці Правила і дасть дорогу його автомобілю «Nissan X- Trail» р/н НОМЕР_5 ;

-відсутність вини ОСОБА_1 у ДТП підтверджується доказами, яким суд не надав оцінки, а саме фотознімками пошкоджень автомобілів «Nissan Х-Trail» р/н НОМЕР_1 і «Volkswagen Touran» р/н НОМЕР_3 , протоколом додаткового огляду місця ДТП від 28.10.2022 р. з схемою до нього; висновком експертного дослідження № ЕД-19/116-22/18303-ІТ, від 16.12.2022 p., у відповідності до якого, водій ОСОБА_1 не мав технічної можливості запобігти зіткненню, а водій ОСОБА_2 , діючи у відповідності до вимог п. 10.2 ПДР, мав технічну можливість запобігти зіткненню і саме його дії знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням ДТП;

-судом не надано оцінки поясненням водія ОСОБА_2 про те, що керований ним автомобіль «Volkswagen Touran» р/н НОМЕР_3 , з причепом «ОдАЗ 8144» р/н НОМЕР_4 нібито нерухомо стояв на вул. Ак. Корольова повністю не відповідають об`єктивним обставинам ДТП. Ці пояснення спростовуються не тільки поясненнями водія ОСОБА_1 , але й схемою ДТП, де кінцеве положення автомобіля «Volkswagen Touran» р/н НОМЕР_3 зафіксовано на відстані 10,4 м від краю виїзду з міжквартального проїзду біля будинку 112, в той час, як місце зіткнення розташовано на відстані 6,2 м від цього краю, характером контактування автомобілів, а саме передньою правою частиною автомобіля «Nissan» р/н НОМЕР_1 з передньою лівою (бічною) частиною автомобіля «Volkswagen» р/н НОМЕР_2 .

На підставі зазначених доводів, захисник Любчик О.М. просить скасувати постанову суду 1-ої інстанції та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

На зазначену апеляційну скаргу від представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Попроцького Д.М. надійшли письмові заперечення, в яких він просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на наступне:

-доказами вини ОСОБА_1 у справі був протокол, схема місця ДТП, складені поліцейськими, а не стороною ДТП та пояснення сторін. Однак, у подальшому ОСОБА_1 надав до суду висновок експертного дослідження від 16.12.2022 р. № ЕД-19/116-22/18303-ІТ, який зроблений на підставі вихідних даних, вказаних ОСОБА_1 в заяві про проведення експертного дослідження, які суперечать змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 358373 від 15.09.2022 року, а також на підставі тільки своїх пояснень, схеми до протоколу додаткового огляду місця ДТП, складеною ОСОБА_1 за допомогою його адвоката;

-додатково складені обвинуваченою стороною ДТП документи суттєво відрізняються від попередньої схеми місця ДТП, складеної поліцейськими, що свідчить про те, що ОСОБА_1 та його захисник надали експерту вихідні дані, засновані тільки на їх версії ДТП, що суттєво відрізняється від вихідних даних, складених органами поліції на місці ДТП, повністю не співпадають з показами потерпілого ОСОБА_2 та, до того ж, не підтверджуються жодними доказами.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу свого представника, просив її задовольнити, натомість заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та його захисника Любчика О.М.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Любчик О.М. подану апеляційну скаргу підтримали, натомість заперечували проти задоволення апеляційної скарги адвоката Попроцького Д.М.

Заслухавши пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, повторно дослідивши докази у справі, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Мотивуючи свій висновок про провадження по справі за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , суд у постанові загальною фразою зазначив, що беручи до уваги, що термін встановлений ст.38 КУпАП закінчився, суд вважав за доцільне провадження по даній адміністративній справі закрити.

При ухвалені постанови, суд також прийняв до уваги, що вищезазначене прямо переплітається з науково-консультативним висновком НКР при ВАСУ від 06 листопада 2017 року, а саме, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Щодо даних висновків суду 1-ої інстанції, апеляційний суд не може з ними погодитись, з огляду на наступне.

Так, з правового аналізу положень ст. 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП через відсутність події і складу правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладання стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні зазначеного правопорушення, про що повинно бути зазначено в мотивувальній частині постанови.

Більш того, ст. 38 КУпАП на яку посилається суддя районного суду та надано науково-консультативний висновок НКР при ВАСУ від 06 листопада 2017 року міститься в Главі 4 КУпАП «Накладення адміністративного стягнення», яка визначає принципи та порядок накладення адміністративного стягнення, у тому числі і строки накладення стягнення. На особу яка не вчинила адміністративного правопорушення не може бути накладено адміністративне стягнення, а тому до неї не може застосовуватись положення Глави 4 та відповідно ст. 38 КУпАП.

Натомість, судом 1-ої інстанції при встановленні фактичних обставин справи, не досліджені докази по справі та не зроблений висновок про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 порушення вимог ПДР.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час апеляційного провадження, апеляційним судом повторно досліджені доказі по справі, а саме:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №358373 від 15.09.2022 року (а.с. 1);

-схему дорожньо-транспортної пригоди від 15.09.2022 року (а.с. 2);

-письмові пояснення учасників ДТП (а.с. 3-4).

Так, зі змісту протоколу серії ААД №358373 від 15.09.2022 року видно, що 15.09.2022 року о 09:00 год., в м. Одеса по вул. Академіка Корольова, біля будинку № 112, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «NISSAN», номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної дистанції та швидкості для руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 12.1,13.1 ПДР України.

Відповідно до вимог до п.12.1. ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Натомість, пункт 13.1 ПДР України, передбачає, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

З огляду на досліджені під час апеляційного розгляду справи докази, апеляційний суд вважає об`єктивно встановленим той факт, що водій ОСОБА_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, дистанції та безпечного інтервалу, наслідком чого стала ДТП.

З огляду на зазначені пункти ПДР, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника Любчика О.М. про те, що саме дії ОСОБА_2 призвели до ДТП.

Так, апеляційним судом ретельно перевірені доводи апеляційної скарги захисника про те, що відсутність вини ОСОБА_1 у ДТП підтверджується доказами, яким суд не надав оцінки, а саме фотознімками пошкоджень автомобілів «Nissan X-Trail» р/н НОМЕР_1 і «Volkswagen Touran» р/н НОМЕР_2 , протоколом додаткового огляду місця ДТП від 28.10.2022 р. з схемою до нього; висновком експертного дослідження № ЕД-19/116-22/18303-ІТ, від 16.12.2022 p., у відповідності до якого, водій ОСОБА_1 не мав технічної можливості запобігти зіткненню, а водій ОСОБА_2 , діючи у відповідності до вимог п. 10.2 ПДР, мав технічну можливість запобігти зіткненню і саме його дії знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням ДТП

Апеляційний суд визнає недопустимими доказами протокол додаткового огляду місця ДТП від 28.10.2022 р. зі схемою до нього, складений захисником Любчиком О.М. у присутності ОСОБА_1 , а також висновок експертного дослідження № ЕД-19/116-22/18303-ІТ, від 16.12.2022 р.

Відповідно до Інструкції «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2005, на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти: 1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП; 2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; 3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; 4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; 5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; 6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; 7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; 8) ширина тротуарів, узбіччя; 9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; 10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; 11) розташування дорожньої розмітки; 12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; 13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.

В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі.

На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються: 1) марка (модель) пошкодженого транспортного засобу; 2) номерний знак транспортного засобу; 3) власник (співвласник) транспортного засобу; 4) серія та номер полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назва страхової організації, яка його видала, а у разі його відсутності - посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обов`язковою; 5) перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; 6) вид пригоди; 7) кількість учасників ДТП; 8) порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306; 9) результати огляду на стан сп`яніння (у випадку його проведення); 10) тип транспортного засобу. Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів.

Схема ДТП, наявна в матеріалах справи, яка складена працівниками поліції в день ДТП - 15.09.2022 року відповідає вказаним вимогам Інструкції, при цьому учасники ДТП не звертались із зауваженнями щодо наявності в ній неточностей щодо зображення місця розташування транспортних засобів після вчинення ДТП.

Натомість, протокол додаткового огляду місця ДТП від 28.10.2022 р. зі схемою до нього, складений захисником Любчиком О.М. у присутності ОСОБА_1 за відсутності потерпілого ОСОБА_2 та не засвідчений працівниками поліції, у зв`язку з чим встановити належність даного доказу та відповідність його змісту дійсним обставинам справи є неможливим.

Під час судового розгляду, від учасників справи клопотань про надання доручення управлінню патрульної поліції проведення додаткового огляду не надходило.

Аналізуючи висновок експертного дослідження № ЕД-19/116-22/18303-ІТ від 16.12.2022 р. (а.с. 49-53), апеляційний суд визнає його недопустимим доказом, оскільки експерт про кримінальну відповідальність не попереджався, висновок виготовлений на підставі вихідних даних, наданих лише захисником Любчиком О.М., які не відповідають даним, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №358373 від 15.09.2022 року та питання, поставлені на експертизу не обговорювались учасниками справи, у зв`язку з чим висновки експерта щодо встановлення порушення ОСОБА_2 не можуть вважатись об`єктивними та заснованими на дійсних фактичних обставинах.

У даному випадку, пояснення водія ОСОБА_1 стосовно того, що він заперечує вину у порушенні саме п.п.12.1,13.1 ПДР, означає лише те, що він неправильно оцінив дорожню обстановку і прийняв неправильне рішення щодо швидкості та інтервалу руху.

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги сторони захисту, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає. Клопотань про призначення судової авто-технічної та транспортно-трасологічної експертизи під час апеляційного розгляду не надходило.

Апеляційний суд вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок недотримання ОСОБА_1 вимог саме п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, що підтверджується поясненнями учасників ДТП, матеріалами справи, фотографіями пошкоджень з місця події, у зв`язку з чим саме його дії знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням події, що розглядається.

Досліджені судом докази апеляційний суд визнає належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

З огляду на те, що адміністративне правопорушення було вчинене ОСОБА_1 15.09.2022 року, то з урахуванням ч.2 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення на нього могло бути накладено не пізніше 15.12.2022 року.

Положеннями п.7 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

З урахуванням викладених обставин, оскільки строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закінчилися, апеляційний суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Таким чином, у зв`язку з не встановленням судом 1-ої інстанції фактичних обставин вчинення правопорушення та не наданням аналізу доказів у справі, апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП з підстав, вкладених вище.

При цьому, всі доводи, викладені в апеляційних скаргах ретельно перевірені під час апеляційного розгляду, та не спростовують висновку апеляційного суду щодо підстав закриття провадження по справі саме у зв`язку з закінченням строків притягнення до відповідальності, а не з підстав відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив

Апеляційну скаргу захисника Любчик О.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Попроцького Д.М. - задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 28.02.2023 року відносно ОСОБА_1 - скасувати та ухвалити нову постанову про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець