Провадження №3/748/3057/23
Єдиний унікальний № 743/1625/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Майбороди С.М.,

секретаря Пасько К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до складеного протоколу 15 вересня 2023 року о 05.00 год військовослужбовець ОСОБА_1 , під час перевірки прикордонного наряду «Прикордонний патруль» в районі населеного пункту Чернігівського району Чернігівської області, недбало ставлячись до служби, допустив порушення правил несення прикордонної служби, та перебував в будівлі в сплячому стані під час несення служби, чим порушив п. 6 глави 2 розділу 2, п. 9 глави 5 розділу 2 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, ст. 11 Статуту внутрішніх справ Збройних сил України, ст.. 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що він перебував на добовому чергуванні та сумлінно ніс службу, о 5 ранку він зайшов в приміщенні будівлі, коли прийшли з перевіркою він відразу вийшов на подвір`я одягнений. Також вказував, що з перевіркою прийшли о 06 год 40 хв, а не як зазначено в протоколі.

Норма ч. 2 ст. 172-15 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки фактично у своїй диспозиції відсилає до закону (нормативно-правових актів), що регулюють певні правовідносини, зокрема щодо функціональних обов`язків особи, яка притягається до відповідальності, невиконання (неналежне виконання) яких, і складає по суті склад зазначеного адміністративного правопорушення.

Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний і конкретизований зміст.

Загальний зміст статті 172-15 КУпАП полягає в тому, що з ним пов`язане визначення правопорушенням діяння недбалого ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно правових актів, що наповнює норму більш конкретним, змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації.

Згідно із зазначеним, під час проведення правової кваліфікації діяння необхідно обов`язково встановити, який саме нормативно-правовий акт та у якій редакції був чинним на момент вчинення конкретного правопорушення та встановлював порядок здійснення діяльності, який особа, що притягається до відповідальності, порушила, в чому полягає невідповідність її дій закону.

При цьому, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд акцентує увагу на тому, що під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Диспозицією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду.

Кваліфікуюча ознака особливого періоду в протоколі не зазначена.

З об`єктивної сторони, правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.

Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою, службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків (через хворобу, у зв`язку з виконанням інших покладених на неї обов`язків внаслідок нетривалої роботи на посаді та за відсутності досвіду тощо), не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним.

З наведеного вбачається, що для встановлення факту недбалого ставлення до військової служби є необхідним встановити не тільки факт невиконання військовослужбовцем певного обов`язку, але й те, що таке невиконання мало місце саме внаслідок недбалості, тобто у зв`язку із тим, що особа за наявності реальної можливості виконання своїх обов`язків проявила до них байдужість та несумлінність.

Проте, суду не було надано переконливих доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-15 КУпАП, зокрема, чи вчинені вони з прямим умислом або через недбале чи несумлінне ставлення до службових обов`язків, а також в умовах особливого періоду.

Так, відповідно до п.6 глави 2 розділу 2 Інструкції про службу прикордонних нарядів державної прикордонної служби України, кожен прикордонник під час несення служби у прикордонному наряді відповідає за точне та своєчасне виконання покладених на нього завдань та обов`язків. В п.9 глави 5 розділу 2 Інструкції прикордонний патруль (далі - патруль) - прикордонний наряд у складі двох та більше прикордонників, який призначений для патрулювання (огляду) певної ділянки (району), пошуку порушників (ознак порушень) законодавства, контролю за дотриманням режиму державного кордону, прикордонного режиму та реалізації даних обстановки, а також для перевірки несення служби інших прикордонних нарядів. Патруль, призначений для перевірки служби прикордонних нарядів (дільничних інспекторів), очолюють посадові особи, вищі за посадами від тих, що перевіряються, а з перевірки служби прикордонних нарядів у пункті пропуску - тільки офіцери. Патруль, призначений для перевірки служби прикордонних нарядів, дільничних інспекторів, може складатися з одного військовослужбовця офіцерського складу. Патруль може нести службу на транспортному засобі (автомобілі, мотоциклі, снігоході, велосипеді, катері, вертольоті). В окремих випадках патруль може нести службу в пішому порядку та на лижах. Під час дій у пішому порядку (на лижах) патруль може доставлятись у вихідний пункт на транспортних засобах. Під час несення служби патруль зобов`язаний: нести службу відповідно до отриманого наказу, послідовно переміщуючись від одного місця несення служби до іншого; вести спостереження за місцевістю, районами провадження робіт, здійснювати перевірку державного кордону, стану прикордонних знаків, покажчиків та інших інженерних споруд; оглядати берегову смугу, перевіряти порядок обліку та утримання на причалах плавзасобів, їх плавання в територіальному морі, водах прикордонних річок, озер, інших водойм, вести спостереження за водною поверхнею; здійснювати огляд транспортних засобів, будівель та інших місць можливого укриття правопорушників; перевіряти документи на право перебування у прикордонній смузі й контрольованому прикордонному районі у громадян України, іноземців та осіб без громадянства; проводити опитування осіб, працівників у районах провадження робіт та обслуговуючий персонал транспортних засобів з метою отримання (уточнення) інформації про можливу протиправну діяльність у районі патрулювання; підтримувати взаємодію з дільничними інспекторами прикордонної служби, постами технічного спостереження, іншими прикордонними нарядами, у тому числі в пункті пропуску (пункті контролю, контрольному пункті в`їзду - виїзду); здійснювати пошук та вживати заходів щодо затримання правопорушників законодавства з прикордонних питань, документування та збереження ознак правопорушення; забезпечити охорону та супроводження (конвоювання) затриманих до підрозділу охорони кордону; дотримуватись заходів маскування. Під час перевірки прикордонних нарядів патрулю забороняється імітувати дії правопорушників (підкрадатися, нападати або тікати від складу наряду, намагатися силоміць вилучити в нього зброю, спеціальні засоби, боєприпаси та предмети екіпіровки, ігнорувати його законні вимоги).

Додані матеріали службового розслідування містять лише виклад пояснень ОСОБА_1 , щодо того, що він о 5 ранку зайшов до приміщення будівлі, до цього здійснював патрулювання. Також ОСОБА_1 пояснював, що через втому та навантаження задрімав. В протоколі не конкретизовано, які саме дії вчинив ОСОБА_1 , які б свідчили про недбале ставлення до виконання своїх службових обов`язків з урахуванням наданих ним пояснень, які відповідними доказами не спростовані.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Звертає увагу суд і на те, що розгляд адміністративного правопорушення вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і на закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своєму рішенні у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом допустимими та достовірними доказами, у зв`язку із чим вважає за необхідне провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Майборода