Справа № 559/101/23
Номер провадження 3/559/118/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 року місто Дубно Рівненська область

Cуддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В., за участі:

захисника адвоката Пасічника Ю.О.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від УПП в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жит. АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП,

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП і вимоги ст. 63 Конституції України роз`яснені),-

В С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №298995 від 07.01.2023, зазначено, що 07.01.2023 о 16 год. 00 хв. на а/д М-06 «Київ-Чоп» 389 км. водій керуючи т/з «Renault Megane», НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого, скоїв зіткнення з т/з «AUDI A6», н.з. НОМЕР_4 , який рухався в попутному напрямку в крайній праві смузі, після зіткнення виїхавши на зустрічну смугу руху, також, допустив зіткнення з т/з «ВАЗ 2109» НОМЕР_5 , яки рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП т/з отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п. 12.1, п.13.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засідання ОСОБА_1 вину не визнала, пояснила, що 07.01.023 вона рухалася з с.Верба в напрямку м.Дубно на своєму автомобіля «Рено Меган», піднімаючись на Турковецьку гору, поза межами населеного пункту, рухалася у лівій смузі, яка не змінює напрямку руху. Авто «Ауді» рухалося на правій смузі, яка змінює напрямок руху з права на ліву смугу руху у зв`язку з звуженням та закінченням правої полоси руху. Коли піднялися під гору, автомобілі зрівнялися і автомобіль «Ауді» почав робити маневр перестроювання в її смугу, оскільки права полоса закінчувалась. Коли відбулося зіткнення, її автомобіль став не керований та його викинуло на смугу зустрічного руху, де відбулося зіткнення із автомобілем «ВАЗ», який рухався назустріч. Рухалася вона зі швидкістю 90 км/год. Рухалася із інтервалом до лінії у своїй смузі 0,5 м. Між її догою та смугою руху автомобіля «Ауді» була переривчаста роздільна лінія. На праву смугу руху вона не виїжджала, тому, що їхала на смузі лівій, яка не змінює напрямку руху. Будь-якого гальмування чи виїзду на праву смугу руху де рухався автомобіль «Ауді» не здійснювала. Перевагу у русі на даній ділянці дороги згідно до правил ПДР мала вона. Зіткнення відбулося на горі, де права смуга руху переходить у ліву. Удав відбувся у праве переднє крило її автомобіля, а у автомобіля «Ауді» у ліві передні двері та крило. Водій автомобіля «Ауді» не гальмував». Покажчик повороту у автомобіля «Ауді» не був увімкнений. Перед зіткненням автомобіль «Ауді» їхав попереду, а коли вони зрівнялися, він почав різкий маневр перестроювання на її смугу руху Після ДТП, як вийшли із автомобілів, водій автомобіля «Ауді», запитав у неї «Де ти взялась та куди їхала», я собі їхав, задумався, а тут ти появилася».

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив наступне, 07.01.2023 він рухався на автомобілі «Ауді». Він та автомобіль «Рено Меган» разом виїхали з с.Верба. Автомобіль «Рено меган» їхав спереду, а він ззаду. Швидкість руху була невеликою. У с.Турковичі, він обігнав автомобіль «Рено Меган». Рухався він у праві смузі яка на горі закінчувалась у зв`язку із звуженням та перестроюванням у ліву полосу руху. Коли піднімалися на Турковецьку гору, автомобіль «Рено Меган» в`їхав йому прямо у ліві двері. Зіткнення відбулося на праві смузі руху, тобто на його. Рухався він зі швидкістю близько 80 км/год. Після ДТП він вийшов із автомобіля, переконався, що всі живі та запитав у водійки автомобіля «Рено Меган»: «З якою ти швидкістю їхала?» на що вона пояснила, що натиснула на гальма і її занесло в нього. Схему місця ДТП він підписував. В ліву смугу руху він не заїжджав. З працівниками поліції особисто ходив, робив заміри, як так відбулося, що на схемі зображено зіткнення на роздільній смузі полос руху не знає. Давав поясненням працівникам поліції, що зіткнення відбулося на його смузі руху. В його автомобілі пошкоджено ліві двері. Чому водій автомобіля «Рено Меган» гальмувала, він не розуміє. Після зіткнення він продовжив рух і зупинився на узбіччі. Зіткнення автомобілів відбулось ще до звуження правої полоси по якій він рухався Дорога була мокрою і слизькою. Не пропускав автомобіль «Рено Меган», бо його смуга руху ще не закінчувалася. Автомобіль «Рено Меган» побачив до моменту удару за 2-3 секунди, до того, його не бачив.

В судовому засіданні, за клопотанням сторони захисту, було допитано свідка ОСОБА_4 , яка пояснила, що 07.01.2023 вона була пасажиром автомобіля «Рено Меган» під керуванням її дочки ОСОБА_1 . Коли піднімалися під Турковецьку гору вони рухалися на лівій смузі руху а автомобіль «Ауді» на правій. Коли автомобілі зрівнялись, автомобіль «Ауді» раптово повернув вліво та вдарив у бік їхній автомобіль, після чого їхній автомобіль став некерований. Зіткнення відбулося на лівій смузі руху. Їхали з невеликою швидкістю.

В судовому засіданні, за клопотанням потерпілого, було допитано свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що він є братом потерпілого ОСОБА_2 , автомобіль «Ауді» належить йому. Очевидцем подій він не був, але прибув на місце ДТП орієнтовно через 15 хв. Коли приїхав, запитував у водіїв, що сталося, водій автомобіля «Рено Меган» повідомила, що вона в`їхала в автомобіль «Ауді», говорила, що хоче оплатити збитки. Працівники поліції під час оформлення матеріалів вели фіксацію на бодікамеру.

В судовому засіданні було розглянуто заяву ОСОБА_2 поданої 25.01.2023 про залучення до участі у справі та виклику до суду потерпілого ОСОБА_6 , та у задоволенні її було відмовлено, оскільки судом не вбачається необхідності у його допиті, а матеріали справи містять його особисті пояснення.

Відомостей про наявність свідків матеріали справи не містять. Учасники справи не заявляли клопотань інших клопотань про виклик свідків у судове засідання.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Згідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 245-246,280 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Суд також зазначає, що відповідно до норм чинного КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Це узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення", а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" та "Карелін проти Росії", ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тобто докази мають бути спрямованими одночасно саме на доведення:

- порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху;

- пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна;

- наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

На підтвердження доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, до суду надано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №298995 від 07.01.2023(а.с.1);

- схему місця ДТП, яка сталася 07.01.2023(а.с.2);

- письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 21.06.2022(а.с.3,4,5);

- акт обстеження ділянки ВШМ від 07.01.2023 (а.с.6).

Протокол про адміністративне порушення серія ААБ №298995 від 07.01.2023 складено щодо порушення ОСОБА_1 п. 12.1 та п. 13.1 Правил дорожнього руху,що спричинило пошкодження транспортних засобів, за що передбачена відповідальність заст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.1 ПДР, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно з п. 1 розділу IX Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом №1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі»(далі- Інструкція) у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Так, з пояснень учасників ДТП не можливо встановити факт порушення ОСОБА_1 п. 12.1 та п. 13.1 ПДР України, що призвело до виникнення ДТП.

Відповідно до абз. 5 п. 3 Розділу І Загальні положення Інструкції схема місця дорожньо-транспортної пригоди - графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, яке оформлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками.

Згідно з п. 4 розділу IX Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП Інструкції на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти: 1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП; 2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; 3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; 4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; 5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; 6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; 7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; 8) ширина тротуарів, узбіччя; 9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; 10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; 11) розташування дорожньої розмітки; 12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; 13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.

Вивченням схема місця ДТП, яка додана до матеріалів справи, судом встановлено, що графічно місце зіткнення, автомобілів «Renault Megane», НОМЕР_3 та «AUDI A6», н.з. НОМЕР_4 , що рухались у попутному напрямку, відбулося на роздільній смузі правої та лівої полоси руху, та подальшого після зіткнення інерційного руху автомобіля «Renault Megane», НОМЕР_3 , та зіткнення з «ВАЗ 21093» н.з. НОМЕР_6 на лівій зустрічній полосі руху. У схемі дорожньо-транспортної пригоди відсутні відомості про гальмівний шлях автомобілів перед зіткненням, а також відомості про зміну напрямку руху автомобіля «Renault Megane», НОМЕР_3 . За таких обставин суд приходить до переконливого висновку про відсутність доказів протиправних дій водій ОСОБА_1 , щодо гальмування, зміни напрямку руху та виїзду на праву полосу руху де рухався автомобіль «AUDI A6», н.з. НОМЕР_4 . Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 рухалася по лівій смузі руху та в даній дорожній обстановці відповідно до п.10.3 ПДР, мала перевагу у русі. Окрім того, як встановлено у судовому засіданні схема ДТП не містить: слідів гальмівного шляху, напрямку руху автомобілів до зіткнення. Пояснення учасника ДТП водія автомобіля Ауді про те, що перед зіткненням водій автомобіля Рено ОСОБА_1 здійснювала гальмування з подальшим виїздом на праву смугу руху де відбулося зіткнення, не підтверджено жодним доказом. Окрім того, такі пояснення повністю спростовано показаннями ОСОБА_1 та свідка очевидця ДТП.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №298995 від 07.01.2023 не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП, оскільки вказані обставини не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Крім того суд враховує, що обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

При цьому слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє достатніми для досягнення поставленої мети, суд не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Таким чином, надані органом поліції матеріали суд визнає недостатніми для підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого правопорушення, а отже, керуючись фундаментальним принципом презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Слід зауважити, що в деяких справах проти України Європейський Суд розглядав питання про віднесення правопорушень передбачених КУпАП до кримінального аспекту в розумінні Конвенції, що з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадження слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Отже, повертаючись до обставин даної справи необхідно звернути увагу на те, що стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що в даному випадку інкримінується ОСОБА_1 .

Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 порушила правила дорожнього руху, внаслідок чого спричинила пошкодження транспортного засобу, однак матеріалами справи не підтверджено її вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

За даних обставин суддя приходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 124, 247, 280, 283, 284, 294КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя Р.В.Ралець