Справа №521/3127/23
Номер провадження 3/521/4024/23
П О С Т А Н О В А

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

31 серпня 2023 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі головуючого судді Гарського О.В., із секретарем судового засідання Рижих В.В., розглянувши матеріали справи про порушення митних правил за протоколом № 1227/50000/22 від 05.10.2022 року у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 6 ст. 481 МК.

Сторони справи про порушення митних правил, які приймали участь у судовому розгляді: представник Одеської митниці ДМС України Анточ Н.О., особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обставин, які визнані суддею доведеними.

1.1. 05.10.2022 року о 00 годині 14 хвилин в зону митного контролю міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Маяки-Удобне-Паланка» митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, в напрямку з Молдови в Україну, в пішому порядку прослідував громадянин ОСОБА_1 .

1.2.Під час здійснення митного контролю встановлено, що 31.08.2021 року ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «MITSUBISHI OUTLANDER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , країна реєстрації Молдова (ПМР) в режимі «тимчасове ввезення» строком до 1 року. Інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу станом на 05.10.2022 року відсутня.

1.3.Таким чином, гр. ОСОБА_1 перевищив встановлений ч. 1 ст. 380 МК строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування, більше ніж на один рік.

1.4.Дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 6 ст. 481 МК, за кваліфікуючими ознаками: перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб, виходячи з наступного.

2.Позиція сторін.

2.1.Представник митниці в судовому засіданні висловив думку про необхідність притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення доведена повністю та підтверджується зібраними по справі доказами та вважає необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення, відповідно до санкції статті,передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

2.2. ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив наступне. У 2007 році, коли він розлучився з дружиною, одразу виїхав у Молдову (Придністров`я), оскільки йому запропонували роботу у страховій компанії. Фактично він з 2007 року проживав у Придністров`ї. Оскільки в м. Одесі у нього залишився батько, він приблизно раз на рік повертався в Україну. 31.08.2021 року він в`їхав на територію України на своєму транспортному засобі «MITSUBISHI OUTLANDER», реєстраційний знак НОМЕР_1 , країна реєстрації Молдова (ПМР) в режимі «тимчасового ввезення до одного року». Тоді ж склалась ситуація, коли потрібний був постійний догляд за хворим батьком, якому зараз вже 87 років. Відповідно вимушено, він залишився в Україні і оскільки також став пенсіонером, шукав різну роботу, щоб якось забезпечити себе і батька засобами до існування. Початок війни він зустрів в м. Одесі. Однак наприкінці березня 2022 року йому запропонували невелику роботу із залиття підлоги бетоном в цеховому приміщенні в м. Миколаєві. Він погодився і на власному автомобілі виїхав у м. Миколаїв, де автомобіль зламався і став нерухомим. Майже одразу, він та інші робочі потрапили під обстріл ракетами. ОСОБА_1 дуже сильно налякався і майже втратив розум від страху. Перебуваючи в стані сильного душевного хвилювання та страху він залишив автомобіль на території м. Миколаєва в гаражному кооперативі не згадуючи зовсім про транспортний засіб і втік до м. Одеси. Відповідно станом на зараз він дуже боїться їхати в м. Миколаїв, не може побороти свій страх та взагалі боїться війни, а тому і не забирав свій транспортний засіб і саме тому пропустив строк на виїзд з України. В нього не має близьких друзів і знайомих, яких би він міг попросити забрати свій автомобіль з ОСОБА_2 . Він також не має родичів, які б могли йому допомогти забрати автомобіль. В якому стані зараз його автомобіль не знає. Заявив, що до кінця війни не буде користуватись автомобілем, оскільки не може поїхати до м. Миколаєва.

3.Докази на підтвердження встановлених суддею обставин.

3.1.Суддя вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК, разом з тим, він підлягає звільненню від адміністративної відповідальності в зв`язку з малозначністю правопорушення, з наступних підстав.

3.2.Фактичні обставини ввезення ОСОБА_1 транспортного засобу не оспорюються. Визнається встановленим та доведеним, що 31.08.2021 року ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «MITSUBISHI OUTLANDER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , країна реєстрації Молдова (ПМР), в режимі «тимчасове ввезення», за яким він взяв на себе зобов`язання вивезти транспортний засіб за межи України протягом 1 року. Не здійснивши вивезення автомобілю з митної території України до 31.08.2022 року, ОСОБА_1 очевидно порушив вимоги МК.

3.3.Разом з тим, є очевидним, що ОСОБА_1 допустив вказане порушення виключно в зв`язку із форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), у вигляді початку війни. Як відомо 24.02.2022 року збройні сили рф незаконно, віроломно вторглись на територію України, здійснивши широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад на територію України, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування військових і цивільних об`єктів.

3.4.Суддя сприймає покази ОСОБА_1 як правдиві та такі, що розумно пояснюють факт не вивезення транспортного засобу поза межі України у встановлений строк. Підстав ставити під сумнів доводи і фактичні обставини не має. Відповідно покласти на людину стягнення у вигляді конфіскації майна в обставинах, за яких він не міг вчинити інакше ніж вчинив, є несправедливим.

3.5.Треба розуміти, що всі люди різні і кожний сприйняв події війни по різному. У даному випадку ОСОБА_1 перелякався обстрілу та фактично і досі під острахом за своє життя, не може забрати транспортний засіб з місця його залишення в м. Миколаєві. Не можна не розуміти такий факт і формально застосувати до людини адміністративне стягнення, яке призведе до втрати особою її власності.

3.6.Суддя при розгляді будь-якої справи (провадження) повинен бути як об`єктивним, так і здатним втілювати потреби громадянського суспільства, а не тільки політичну волю, виражену в законі. У цьому аспекті судовий захист це головна гарантія реалізації встановлених Конституцією і відповідними Законами прав і свобод особи.

3.7.Ключовою метою зазначеного зобов`язання є контроль держави за обігом транспортних засобів, як рухомого майна, в Україні, з метою недопущення їх безмитного ввезення в Україну. Така діяльність митниці є складовою державної митної політики, направленої на захист митних інтересів та забезпечення митної безпеки України, захист внутрішнього ринку, розвитку економіки України.

3.8.Однак держава у даному випадку нічого не втрачає. Всім відомо, що транспортний засіб в теперішній час не використовується. Загалом доля майна невідома, оскільки він залишений напризволяще власником в м. Миколаєві. У власника не було мети порушувати зобов`язання, оскільки він лише користувався ним в Україні з метою здійснення заробітку, як звичайна людина. Лише надзвичайні та невідворотні обставини перешкодили йому реалізувати своє зобов`язання. Однак навіть і при умові використання його на території України, можливо допустити такий розвиток подій, за яких ОСОБА_1 можливо надати можливість вивезти його власність за межі України, оскільки саме такий порядок речей буде правильним і справедливим.

3.9.В умовах війни, є необхідним соціальним явищем допомога людей, один одному. Складні життєві обставини вимагають згуртованості і турботи між людьми. Це називається здатністю суспільства до спільних дій в умовах нагальної потреби. У даному випадку, ОСОБА_1 як людина у певному дорослому віці (62 роки), злякався подій, які ще до 24.02.2022 року всі бачили лише по телевізору. Тому судити його і казати, про певну малодушність чи боягузтво було б неправильно.

3.10.Таким чином, суддя визнає доведеним факт того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 481 МК, за кваліфікуючими ознаками: перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб. Натомість для ОСОБА_1 юридичні наслідки такого порушення будуть занадто суворими, або штраф у сумі 170 000 гривень, або конфіскація майна. Враховуючи що ОСОБА_1 є пенсіонером із пенсією 3000 гривень, відповідне стягнення є щонайменше непропорційним вчиненому правопорушенню.

3.11.При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням /ст. 22 КУпАП/.

3.12.Вчинене гр. ОСОБА_1 правопорушення на думку судді, є очевидно малозначним, яке не містить великої суспільної небезпеки як для суспільства, так і для суспільних відносин, а тому є всі законні підстави для звільнення порушника ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з оголошенням йому усного зауваженням, про недопустимість в подальшому вчинення подібних правопорушень. Вказане судове рішення буде розумною відповіддю держави на вчинене правопорушення і профілактикою як заходом виховання для інших осіб, з метою недопустимості вчинення подібних правопорушень.

3.13.Закриваючи провадження по справі, суддя не стягує судовий збір, відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI.

3.14.При винесені постанови, суддя керується ст. 22 КУпАП, ст. ст. 197, 481, 522, 527, 528 МК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки судді.

1.1.Звільнити від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК.

1.2.Зробити ОСОБА_1 усне зауваження та попередити про недопустимість в подальшому здійснення подібних правопорушень.

2.Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження.

2.1.Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою щодо якої її винесено, а також потерпілим.

2.2.Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

2.3.Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

2.4.Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

С У Д Д Я: О.В. Гарський