Постанова

Іменем України

30 жовтня 2023 року

м. Київ

провадження №33/824/4600/2023

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О. Ф.

за участю

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Леляка Ярослава Олександровича

на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області

в складі судді Сіренко Н. С.

від 18 серпня 2023 року

у справі №361/4809/23 Броварського міськрайонного суду Київської області

про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП

громадянина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, який проживає за адресою:АДРЕСА_1

У С Т А Н О В И В:

27 травня 2023 року лейтенантом поліції Берджицьким Д. А. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №029616 про те, що громадянин ОСОБА_2 , 27.05.2023, о 06 год. 00 хв., а/д М01 Київ-Чернігів, керуючи автомобілем «Volvo V50», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної швидкості руху, інтервалу та дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «ISUZU», д.н.з. НОМЕР_2 ,та «Mersedes-Benz 116 CDI», д.н.з. НОМЕР_3 , чим порушив п. 2.3.б, 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

До протоколу долучено матеріали ДТП.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2023 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , як потерпіла особа, власник автомобіля «Mersedes-Benz 116 CDI», д.н.з. НОМЕР_3 ,, яким керував, ОСОБА_3 , діючи через свого представника Леляка Я. О., подав апеляційну скаргу, в якій посилався на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що судом першої інстанції не враховано відсутності в матеріалах справи висновку експерта, внаслідок чого помилково закрито провадження у справі.

Вказав, що місцевий суд не звернув уваги, що вина ОСОБА_2 підтверджується наявними у матеріалах справи доказами у їх сукупності, і з огляду на такі обставини суд помилково викликав експерта, оскільки у даному випадку, докази дають можливість встановити дійсні обставини справи і для встановлення вини ОСОБА_2 спеціальних знань не потрібно.

Додав, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що п. 2.3 ПДР не має відношення до даної ДТП з огляду на те, що ОСОБА_2 неналежно відреагував на зміну обстановки, а вирішив здійснити швидке випередження автомобіля «Mersedes-Benz 116 CDI», д.н.з. НОМЕР_3 , скориставшись смугою зправа, внаслідок чого і сталося ДТП.

За вказаних обставин просив скасувати постановуБроварського міськрайонного суду Київської області від 18.082023 та прийняти нову постанову, якою притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.

Разом з апеляційною скаргою скаржник також подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області

від 18.08.2023.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, вказував на те, що потерпілий не був повідомлений та не був присутнім у судовому засіданні під час винесення оскаржуваної постанови, а з текстом постанови ознайомився 04.09.2023.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, клопотання заявника про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Як вбачається з матеріалів справи 18.08.2023 судом першої інстанції винесено оскаржувану постанову.

З апеляційною скаргою представник ОСОБА_1 звернувся 08.09.2023, тобто з пропуском строку, передбаченим ст. 294 КУпАП.

Разом з тим, як вже зазначалось вище, в клопотанні про поновлення строку ОСОБА_1 зазначив, що він є власником автомобіля «Mersedes-Benz», який пошкоджено внаслідок ДТП, однак до участі у розгляді справи як потерпілийне залучався. Постанова була винесена за його відсутності, копію постанови не отримував, а з текстом постанови ознайомився у приміщенні суду 04.09.2023.

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, постанову винесено 18.08.2023 за відсутності потерпілого ОСОБА_1 . Разом з тим, з розписки представника ОСОБА_1 - Леляка Я. О., вбачається, що з матеріалами справи останній ознайомився 04.09.2023 (а. с. 50).

Суд також враховує, що з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся 08.09.2023, тобто через чотири дні після ознайомлення з матеріалами справи, а отже без зайвих зволікань.

З огляду на викладене, суд вважає, що наведені скаржниками причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції є поважними.

Також суд враховує, що частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права" (рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).

Ураховуючи викладене та виходячи з принципу верховенства права, положень статей 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень ст. 6 Конвенції, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотань та поновлення строку ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2023.

У судове засідання, призначене на 30.10.2023 ОСОБА_1 та його представник Леляк Я. О. не з`явилися, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені своєчасно та належним чином.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Ні ОСОБА_1 , ні Леляк Я. О. не зверталися до суду з клопотанням про відкладення судового засідання, призначеного на 30.10.2023, з зазначенням поважних причин і такі докази до суду не подавалися.

За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без їх участі у судовому засіданні.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 30.10.2023 ОСОБА_2 надав пояснення, в яких зазначав про необґрунтованість доводів скаржника, заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_2 , вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність доказів на підтвердження порушення ОСОБА_2 ПДР України, а саме п. 2.3.б, 12.1 та 13.1, про що зазначено у протоколі.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі(п. 2.3.б ПДР України)

Згідно з п. 12.1. ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1 ПДР України визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Судом встановлено, що протокол відносно ОСОБА_2 , складено за порушення п. 2.3.б, 12.1 та 13.1 ПДР України, у зв`язку з тим, що він 27.05.2023, о 06 год. 00 хв., а/д М01 Київ-Чернігів, керуючи автомобілем «Volvo V50», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної швидкості руху, інтервалу та дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «ISUZU», д.н.з. НОМЕР_2 , та «Mersedes-Benz 116 CDI»,д.н.з. НОМЕР_3 (а.с. 1).

З урахуванням зазначених у протоколі пунктів ПДР України, порушення яких інкримінується, доведенню підлягали факти, що ОСОБА_2 , 27.05.2023, о 06 год. 00 хв., на а/д М01 Київ-Чернігів, керуючи автомобілем «Volvo V50, порушив п. 2.3.б, 12.1 та 13.1 ПДР України, тобто не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної швидкості руху, інтервалу та дистанції.

У схемі місця ДТП вбачається розташування автомобілів «Volvo V50», д.н.з. НОМЕР_1 , «Mersedes-Benz 116 CDI»,д.н.з. НОМЕР_3 , та «ISUZU», д.н.з. НОМЕР_2 , а також позначено місце зіткнення відносно світлових опор. Зі схеми також вбачається, що автодорога, на якій сталось ДТП має дві смуги руху у попутному напрямку до м. Києва та розширення з правої сторони зі з`їздом у напрямку містка Бориспіль. Автомобіль «Volvo V50», д.н.з. НОМЕР_1 , зображено на з`їзді з автодороги у з вектором руху у напрямку м. Бориспіль. Автомобіль «ISUZU», д.н.з. НОМЕР_2 , зображено у правій смузі руху у напрямку м. Київ, зі зміщенням до смуги з`їзду в напрямку м. Бориспіль. Автомобіль «Mersedes-Benz 116 CDI», д.н.з. НОМЕР_3 , зафіксовано у лівій смузі руху з напрямком до м. Києва, при цьому від заднього лівого колеса до світлової опори позаду відстань склала 29 метрів. Місце зіткнення позначено посередині правої та лівої смуг руху при цьому до світлової опори позаду відстань склала 10 метрів (а.с. 3)

Також зазначено пошкодження автомобілів, інші відомості щодо стану дорожнього покриття, відомостей про страховиків, тощо. Схема місця ДТП підписана учасниками без зауважень.

В письмових поясненнях ОСОБА_3 зазначив, що 27.05.2023, о 06 год. 10 хв., він керуючи автомобілем «Mersedes-Benz 116 CDI»,д.н.з. НОМЕР_3 , на Броварській об`їзній дорозі, здійснював обгін автомобіля «ISUZU» в правому ряду. Водій «Volvo V50» не обрав безпечну швидкість руху і вдарив автомобіль «ISUZU» в задню частину, після чого «Volvo V50»відкинуло в його праву сторону (а.с. 4).

В письмових поясненнях ОСОБА_5 зазначив, що 27.05.2023, о 06 год. 10 хв., він керуючи автомобілем «ISUZU», д.н.з. НОМЕР_2 , на Броварській об`їзній дорозі, в правій смузі руху. Позаду нього рухався автомобіль «Mersedes-Benz 116 CDI», д.н.з. НОМЕР_3 , який почав здійснювати маневр щоб обігнати його. А позаду автомобіля «Mersedes-Benz 116 CDI» рухався «Volvo V50». Водій «Volvo V50» не обрав правильну швидкість руху і вдарився в його автомобіль, в задню частину (а. с. 5).

В письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначено, що 27.05.2023, о06год. 10 хв., він керуючи автомобілем «Volvo V50», д.н.з. НОМЕР_1 , на Броварській об`їзній дорозі в крайній лівій смузі руху здійснював рух прямо зі швидкістю 110 км/год. Водій «Mersedes-Benz 116 CDI» почав зміну руху з правої смуги в ліву. Він, щоб уникнути зіткнення здійснив рух у праву смугу руху, в якому перебував автомобіль «ISUZU». Після чого він, виконуючи маневри зачепив автомобіль «ISUZU». Автомобіль «Mersedes-Benz 116 CDI» його підрізав, тому він був вимушений уникнути зіткнення, однак не вдалося (а.с. 6).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що 27.05.2023, о06 год. 10 хв., на Броварській об`їзній дорозісталася ДТП за участю автомобілів «ISUZU», д.н.з. НОМЕР_2 ,під керуванням ОСОБА_5 , що рухався в сторону м. Києва у правій смузі руху, «Mersedes-Benz 116 CDI», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , що рухався в сторону м. Києва у правій смузі руху та здійснюючи маневр обгону «ISUZU», д.н.з. НОМЕР_2 , виїхав у ліву смугу, а також автомобіля «Volvo V50», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , що рухався у лівій смузі руху зі швидкістю 110 км/год та внаслідок того, що у ліву смугу руху виїхав «Mersedes-Benz 116 CDI», водій ОСОБА_2 здійснив маневр перестроювання у праву смугу, де правою стороною зачепив ліву сторону автомобіля «ISUZU» та після чого зачепив автомобіль «Mersedes-Benz 116 CDI».

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що у даній ситуації водій ОСОБА_2 порушив п. 2.3.б, 12.1 та 13.1 ПДР України, про які зазначено в протоколі, враховуючи наступне.

Так, безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру (п. 1.10 ПДР)

Відтак, з урахуванням того, що ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Volvo V50», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у лівій смузі в сторону м. Києва на Броварській об`їзній, і попереду нього не рухались транспортні засоби по тій самій смузі, а автомобіль «Mersedes-Benz 116 CDI», д.н.з. НОМЕР_3 , здійснюючи маневр обгін виїхав у ліву смугу руху, по якій рухався ОСОБА_2 , в діях останнього не вбачається порушення п. 2.3.б, 12.1 та 13.1 ПДР України, як зазначено у протоколі, а відтак місцевий суд дійшов вірного висновку про відсутність складу адміністративного у діях ОСОБА_2 .

Апеляційний суд погоджується з доводам скаржника про те, що матеріали справи не містять письмового висновку експерта, однак такі обставини не призвели до винесення невірного рішення і такі доводи не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції. Більше того, згідно з положеннями ч. 2 ст. 273 КУпАП, експерт зобов`язаний з`явитися на виклик суду і дати об`єктивний висновок у поставлених перед ним питаннях, що і було здійснено у суді першої інстанції.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правової презумпції, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, долучені до протоколу докази не узгоджуються з протоколом, який сам по собі він не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Враховуючи, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться у межах складеного протоколу, судом вірно встановлено відсутність в діях ОСОБА_2 інкримінованих йому, у проколі, порушень ПДР України, а причино наслідковий зв`язок в діях водіїв з настанням ДТП, може бути встановлено в рамках цивільного провадження.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що диспозиція ст. 124 КУпАП за способом викладення є бланкетною, тобто такою, де закріплюється лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення ознак, яких бракує, слід звертатись до положень іншого нормативного акта іншої галузі права.

Тобто пунктів ПДР України, які порушила особа, як учасник дорожнього руху, що становлять склад адміністративного правопорушення, та які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, на підставі якого судом встановлюється наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме, що ОСОБА_2 , у зв`язку із тим, що у нього виникла перешкода внаслідок зміни смуги руху водієм автомобіля «Mersedes-Benz 116 CDI», д.н.з. НОМЕР_3 , не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної швидкості руху, інтервалу та дистанції., матеріали справи не містять, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Отже, суд першої інстанції при розгляді даної справи повною мірою дотримався вимог статей 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_2 порушень2.3.б, 12.1 та 13.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про визнання ОСОБА_2 винним в адміністративному правопорушенні за ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 289, 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника ОСОБА_1 - Леляка Ярослава Олександровича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2023 року- задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_1 - Леляку Ярославу Олександровичу строк на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2023 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Леляка Ярослава Олександровича -залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2023 року

стосовно ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. Ф. Мазурик