ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №33/818/514/23 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.6 ст.470 МК України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі головуючого судді Люшні А.І. за участю секретаря Шевченко В.Р., захисника Зольнікової В.О., представника Харківської митниці Тупікової О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання захисника Зольнікової В.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2020 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 , 1986 року народження, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 170 000 грн.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн.

На зазначену постанову районного суду захисник Зольнікова В.О. 06 квітня 2023 року подала апеляційну скаргу, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що сторона захисту не була присутня в судовому засіданні, а копію постанови отримала лише 27 березня 2023 року

Заслухавши захисника, яка просила задовольнити клопотання, представника Харківської митниці, яка поклалася на розсуд суду, дослідивши матеріали справи, вважаю, що підстави для задоволення клопотання відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Отже, закон пов`язує строк внесення апеляції на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення не з датою отримання постанови суду, а лише з датою ухвалення судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні 11 листопада 2020 року захисник та особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, не були присутніми.

Однак про дату та час судового засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності був повідомлений належним чином, що підтверджується його особистим підписом на зворотному повідомленні, про отримання судової повістки (а.с.34).

Звернувшись 06 квітня 2023 року з апеляційною скаргою, в якій міститься клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2020 року, захисник пропустив десятиденний строк на апеляційне оскарження.

Посилання захисника на отримання постанови суду 27 березня 2023 року, як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження, є необґрунтованими.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, не була позбавлена можливості звернутися за правовою допомогою та з апеляційною скаргою, будь яким процесуальним способом, у передбачений законом строк та в подальшому доповнити її.

До того ж, учасник справи як зацікавлена особа, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, спрямовані як на отримання повної інформації щодо стадії розгляду справи, так і щодо подання апеляційної скарги, та використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством, для належного виконання процесуальних прав та обов`язків.

Встановлення строків звернення до суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для сторін та інших осіб того, що зі спливом встановленого законом або судом проміжку часу прийняте судове рішення отримують додаткову легітимність (стабільність) та не передбачатимуть можливості перегляду (скасування), а правові наслідки їх прийняття (вчинення) не будуть відмінені. Тобто встановлені строки звернення до суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу судового рішення.

Забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду, а також строків на оскарження судових рішень, а від судів вимагається дотримуватися певних правил у процесі прийняття рішення про поновлення строку та оцінювати поважність причин пропуску строку, виходячи із критеріїв розумності та об`єктивності, поведінки сторін, значимості справи та її впливу на суспільні відносини і національну безпеку, наявності фундаментальної судової помилки, а також непереборності обставин, що спричинили пропуск строку.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга, подана після закінчення строку апеляційного оскарження, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За вищенаведених обставин підстави для поновлення захиснику Зольніковій В.О. пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції - відсутні, оскільки відсутні поважні причини його пропуску.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити захиснику Зольніковій В.О. в поновленні процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.6 ст.470 МК України, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Апеляційну скаргу разом з доданими матеріалами повернути через суд першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня