Справа № 314/3262/23
Провадження № 3/314/1648/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2023 року м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Капітонов Є.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресом: АДРЕСА_1 ,

про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №180100 від 12.07.2023, водій ОСОБА_1 12.07.2023 о 14-15 год. в м. Вільнняськ по вул.. Радянській керував транспортним засобом мотоциклом Днепр 11 номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер» (результат 2, 83 %).

Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 зазначеного кодексу, не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість бути присутнім в судовому засіданні, оскільки був обізнаний про складання працівниками поліції відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, йому були роз`ясненні права, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, було повідомлено про розгляд справи у Вільнянському районному суді Запорізької області.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, підтверджений дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №180100 від 12.07.2023;

- відеозаписом з місця вчинення адміністративного правопорушення;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння , результатом тесту «Драгер»(6810- 2, 83%) та іншими матеріалами справи.

Суд вважає, що зазначені докази в сукупності є достатніми для підтвердження винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні судом не встановлені. Обставини, що обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі доказами.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до суду не надано.

Як вбачається, поліцейський чітко визначив перед ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, які на його переконання наявні у особи та запропонував пройти відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», на що ОСОБА_1 погодився. (Результат 2, 83%).

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи вищевикладене суд, приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП,ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 33, 36, 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави у розмірі 34000 (тридцять чотири тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 536 гривні 80 копійок на користь держави.

Для сплати адміністративних штрафів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху:

Отримувач: ГУК у Запорізькій області/Запорізька область/21081300; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку UA0008001.

Для сплати судового збору кошти перерахувати:

Стягнення судового збору на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя Є.М. Капітонов

18.10.2023