ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/5306/22 Головуючий в 1 інст. Дмитрюк О.В.
Провадження № 33/807/638/23 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі ОСОБА_1 , його захисника адвоката Шутака Ю.В., представника потерпілого ОСОБА_2 Кальний Д.С., за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шутака Ю.В. на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.07.2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , студента, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і провадження в справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 27.07.2022 року о 17 год. 00 хв. у м. Запоріжжя по вул. Панфьорова біля будинку № 26, водій транспортного засобу «ВАЗ 21061», д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 під час зміни напрямку руху не переконався в безпеці своїх дій, а саме: перед виконанням повороту ліворуч допустив зіткнення з автомобілем «NISSAN», д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який виконував маневр обгону та рухався в попутному напрямку, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого перед початком руху або будь-яким перестроюванням, зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, травмованих осіб немає.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Шутак Ю.В. вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що ОСОБА_1 вже виконував маневр повороту ліворуч без порушення ПДР України, після чого автомобіль під керуванням ОСОБА_2 різко виїхав на зустрічну смугу руху для обгону автомобіля ВАЗ 2106, яким керував ОСОБА_1 . Вважає, що дії сам водія ОСОБА_2 знаходяться в причинному зв`язку із ДТП.

Вказує, що не врахував пояснень свідка ОСОБА_3 , яка рухалась в автомобілі під керуванням ОСОБА_4 і підтвердила обставини та механізм ДТП, які виклав в своїх поясненнях ОСОБА_1 , що підтверджує, що в діях ОСОБА_1 немає невідповідності вимогам п.10.1 ПДР України.

Однак, в постанові про призначення експертизи у вихідних даних не вказані пояснення ОСОБА_3 .

Просить апеляційний суд поновити строк на оскарження постанови суду першої інстанції.

Також апелянт просить апеляційний суд постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

З матеріалів провадження вбачається, що строк на апеляційне оскарження не пропущений, оскільки останній день подання апеляційної скарги припадав 30.07.2023 року (неділя), а апеляційну скаргу було подано поштою 31.07.2023 року, в перший робочий день.

Заслухавши доповідь судді, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Шутака Ю.В., представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Кальній Д.С.; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП вбачається постанова суду має бути вмотивованою.

Згідно з абз. 3,5 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, оскільки фактично не встановив, за яких обставин трапилась вищевказана дорожньо-транспортна пригода, чи винна особа, яка притягається до адміністративної відповідальності у її вчиненні, не проаналізував докази у їх сукупності та не дав їм належної оцінки.

Суд апеляційної інстанції при перегляді постанови суду першої інстанції вважає за необхідне дослідити докази, які були покладені в основу обвинувачення ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №390672 (а.с.1) встановлено, що 27.07.2022 року о 17 год. 00 хв. у м. Запоріжжя по вул. Панфьорова біля будинку № 26, водій транспортного засобу «ВАЗ 21061» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 під час зміни напрямку руху не переконався в безпеці своїх дій, а саме: перед виконанням повороту ліворуч допустив зіткнення з автомобілем «NISSAN» д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який виконував маневр обгону та рухався в попутному напрямку, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого перед початком руху або будь-яким перестроюванням, зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, травмованих осіб немає.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення додані: копія протоколу огляду місця ДТП (а.с.5-10), протокол допиту потерпілого ОСОБА_1 (а.с.12-15), протокол допиту свідка ОСОБА_2 (а.с.17-21), копія постанови про закриття кримінального провадження від 03.09.2022 року (а.с.23-27), копія витягу з ЄРДР від 28.07.2022 року (а.с.28).

Відповідно до протоколу огляду місця ДТП встановлено, що транспортні засоби під час події отримали механічні пошкодження.

Транспортний засіб «NISSAN», д.н. НОМЕР_2 має пошкодження в передній частині автомобіля, по всій ширині автомобіля. Транспортний засіб ВАЗ 2106 НОМЕР_1 має пошкодження в лівій боковій частині автомобіля.

Відповідно до протоколу допиту ОСОБА_1 він показав, що під час події здійснював рух на автомобілі ВАЗ 21061, д.н. НОМЕР_1 по проїзній частині вул. Панфьорова в м. Запоріжжя, з боку вул. Тимурівської в напрямку вул. Липовецької. Рухався з невеликою швидкістю, не більше 40 км/год. В попутному напрямку попереду ніякі транспортні засоби не рухалися. В попутному напрямку позаду їхало два легкових автомобіля. В зустрічному напрямку рухалися транспортні засоби. Рухаючись по вул. Панфьорова, ОСОБА_1 , мав здійснити поворот ліворуч з метою заїзду до двору будинку №24. Після зменшення швидкості, безпосередньо перед двором будинку 24, ОСОБА_1 зупинився. Після того, як зустрічні транспортні засоби проїхали, він відновив рух та розпочав маневр повороту ліворуч. Як тільки ОСОБА_1 почав рух та вже виїхав на смугу зустрічного руху, він помітив, що автомобіль який рухався позаду, виїхав на смугу для зустрічного руху та приступив до виконання маневру обгону його автомобіля. Швидкість автомобіля була 70-80 км/год. Після того, як ОСОБА_1 помітив маневр вказаного автомобіля, він зменшив швидкість руху та зупинився, в цей момент його автомобіль повністю знаходився на смузі зустрічного руху. Водій автомобіля «Ніссан» здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ. Вказує, що він ( ОСОБА_1 ) розпочав маневр раніше водія автомобіля «Ніссан».

Відповідно до протоколу допиту ОСОБА_2 встановлено, що він під час події здійснював рух на транспортному засобі «NISSAN»,д.н. НОМЕР_2 .

Вказав, що з метою виконання маневру обгону транспортний засобів, він увімкнув покажчик повороту, виїхав на смугу зустрічного руху та почав випереджувати автомобілі. Коли він вже випередив автомобіль «Фольцваген» і практично порівнявся з автомобілем ВАЗ, водій останнього, не знижуючи швидкість руху та не подаючи ніяких сигналів про наміри зміни напрямку руху, змінив напрямок руху вліво для заїзду до двору одного з будинків, при цьому він рухався зі швидкістю 40 км/год. Внаслідок вказаних дій, відбулося зіткнення.

Згідно витягу з ЄРДР від 27.07.2022 року встановлено, що під час руху в районі будинку №26 по вул. Панфьорова у м. Запоріжжі, водій ОСОБА_2 змінив напрямок руху вліво, виїхав на смугу зустрічного руху та почав виконувати обгін попутних транспортних засобів, які рухалися попереду нього. В той час, водій ОСОБА_1 з метою заїзду до прилеглої території, змінив напрямок руху вліво та приступив до маневру повороту ліворуч. Відбулося зіткнення транспортних засобів.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 03.09.2022 року встановлено, що в діях учасників ДТП відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, однак вбачається наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Під час судового розгляду в суді першої інстанції за клопотанням представника ОСОБА_2 адвоката Кального Д.С. було долучено пояснення свідка ОСОБА_5 (а.с.38-39), в яких вказав, під час події рухався по вул. Панферова зі сторони вул. Тимурівській, що в м. Запоріжжя. За 300-350 метрів рухався автомобіль ВАЗ зі швидкістю не більше 30 км/год в межах своєї смуги для руху. Під час руху, його обігнав автомобіль «Ніссан» по зустрічній смуги руху, швидкість якого була приблизно 70 км/год. Автомобіль ВАЗ почав виконувати маневр лівого повороту з увімкненим сигналом повороту в ліво. Автомобіль «Ніссан» в цей час знаходився на зустрічній смуги для руху. Через деякий час відбулося зіткнення. Між початком маневру і зіткненням пройшло мало часу.

В суді першої інстанції допитано свідка ОСОБА_3 (а.с.54), яка показала, що вона в якості пасажира знаходилась в салоні автомобіля «Фольксваген». В районі магазина по вул. Панфьорова в м. Запоріжжі, у їх смузі руху, пропускаючи зустрічний автомобіль, стояв ВА2106 з увімкнутим сигналом лівого повороту. Автомобіль «Ніссан», рухаючись зі швидкістю десь 70 км/год, випередив автомобіль і почав рухатися попереду на їхній смузі руху. Автомобіль ВАЗ 2106 в цей момент повернув ліворуч в гараж. В момент повороту автомобіля ВАЗ 2106, водій автомобіля «Ніссан», не зменшуючи швидкість руху, різко виїхав на зустрічну смугу руху в результаті чого і сталося ДТП.

За ініціативи сторін учасників проведено судову експертизу за справою.

Висновком експерта від 08.03.2023 року за №СЕ 19/108-23/1042-ІТ (а.с.72-29) встановлено наявність декількох варіантів розвитку події, які виходять з наданих даних адвокатами Кальним Д.С. і ОСОБА_6 .

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

З огляду на вказане, апеляційний суд зазначає, що положення ст. 124 КУпАП є бланкетними, а отже для кваліфікації адміністративного правопорушення, уповноважена особа повинна визначити пункт порушення ПДР та надати кваліфікацію діянням відповідно до КУпАП.

Відповідно до матеріалів провадження про адміністративне правопорушення вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 складено за порушення ним вимог п. 10.1 ПДР України

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Апеляційний суд при дослідженні обставин справи і доказів, якими вони підтверджуються, дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, а тому висновки суду є передчасними і помилковими, виходячи з наступного.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції проігнорував показання свідка ОСОБА_3 , яка в суді першої інстанції підтвердила обставини та механізм ДТП, які виклав в своїх поясненнях ОСОБА_1 , що підтверджує те, що під час події автомобіль «Ніссан», не зменшуючи швидкість руху, різко виїхав на зустрічну смугу для обгону автомобіля ВАЗ.

З урахуванням вищевказаних доказів, апеляційний суд дійшов до висновку, що водій автомобіля ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 своїми діями не мав технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів.

Апеляційний суд ставить під сумнів висновок експерта, оскільки наданні вихідні данні, які були відображені в постанові є неповними, адже постанова про призначення експертизи не містила показів свідка ОСОБА_3 .

Крім того, суд критично ставиться до наданих пояснень гр. ОСОБА_5 , оскільки такі пояснення були долучені в якості копій, сам свідок не допитувався в суді, на відміну від свідка ОСОБА_3 , яка була безпосередньо допитана в суді, всі учасники справи мали змогу поставити свідку запитання та отримати на них відповідь.

Також апеляційний суд, зауважує, що матеріали не містить схеми місця ДТП, що унеможливлює визнання вини ОСОБА_1 , оскільки суд не має змоги перевірити, як версію ОСОБА_1 та і ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд вважає, що на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху України, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду вказує лише складений протокол про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_2 , натомість всі інші докази беззаперечно на це не вказують.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення та містять істотні недоліки, усунення яких поза межами строків адміністративного провадження є неможливим.

Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутні достатні та достовірні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 10.1 ПДР України провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шутака Ю.В., задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.07.2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП скасувати.

Провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/5306/22