Справа № 210/3583/23
Провадження № 3/210/1744/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

"20" липня 2023 р. суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Літвіненко Н.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу 12.07.2023 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу серії ВАВ №929732 від 10.07.2023 року, 09.07.2023 о 19:14 год. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 у телефонному режимі почав умисно вчиняти дії психологічного характеру відносно колишньої дружини гр. ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою, залякував, словесно погрожував її побити, чим скоїв домашнє насильство, сим порушив ЗУ № 2229- VІІІ від 07.12.2017.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що між ним та ОСОБА_2 була лише телефонна розмова в ході якої виник конфлікт, ніякого насильства він не вчиняв. Окремо зазначив, що між ними давно існує конфлікт з приводу нерухомого майна.

Суд, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 2 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

З даних, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 929732, 09.07.2023 о 19:14 год. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 у телефонному режимі почав умисно вчиняти дії психологічного характеру відносно колишньої дружини гр. ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою, залякував, словесно погрожував її побити, чим скоїв домашнє насильство.

Відповідно до доданого до протоколу пояснення гр. ОСОБА_2 , остання вказала, що 09.07.2023 близько 19.14 їй зателефонував колишній чоловік та погрожував їй та її дітям, виганяв з її квартири, виражався в її бік нецензурною лайкою, залякував. Протягом двох тижнів телефонує їй.

З вказаного протоколу, складеного відносно ОСОБА_1 , та доданих до нього документів не вбачається наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.2 КУпАП, та не містяться обставини, які б свідчили, що відбувся сімейний конфлікт, під час якого останній діяв з умислом завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Сам конфлікт між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не свідчить про вчинення насильства.

Отже, суть порушення, викладена у протоколі стосовно ОСОБА_1 не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та не містить всіх ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованого правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За відсутності складу адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення не може бути накладене, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 не встановлена, а наявність конфлікту між ним та ОСОБА_2 не є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.245,247,270, 283,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст. 173-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: Н. А. Літвіненко