КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4597/23
Провадження № 3/552/1920/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.2023 суддя Київського районного суду м. Полтави - Шиян В.М., за участю адмінпритягуваного - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Рава Руська, Львівський район, Львівська область, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 123 КУпАП,-

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 09 серпня 2023 року о 17:29 год. в м. Полтава, вул. Зіньківська, 43/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 та перетнув залізничний переїзд на заборонений сигнал світлофору, чим порушив п. 20.5в) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 123 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 підтримав надані до суду пояснення та заперечення, та зазначив, що рухаючись в м. Полтава по вул. Глібова від вул. Маршала Бірюзова до вул. Зіньківська з метою здійснення повороту праворуч на вул. Зіньківська, а саме на залізничний переїзд, виконання якого не заборонено Правилами дорожнього руху, він був позбавлений можливості бачити сигнал світлофора, який регулює рух через переїзд, тому керувався положенням шлагбауму, який при виїзді його автомобіля на переїзд був у відкритому положенні. Що ввімкнений червоний сигнал світлофора він зрозумів, коли його автомобіль проїхав повз світлофор та шлагбаум і побачив, що зупиняються перед переїздом зустрічні транспортні засоби на другій стороні переїзду. Просив провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП до суду надано протокол серії ААД № 045231 від 09.08.2023 про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_1 та відеозапис. Інших будь-яких доказів до матеріалів справи не долучено.

Із наданого до суду відеозапису та пояснень ОСОБА_1 убачається, що водій мав обмежену видимість руху через залізничний переїзд, оскільки світлофори по вул. Зіньківській в районі примикання вулиці Глібова встановлені так, що водіям, які наближаються по вулиці Глібова до перехрестя і залізничного переїзду, світлофори взагалі не видимі.

Отже заслуговує на увагу пояснення ОСОБА_1 , дані ним у суді та відображені у письмових поясненнях, щодо того що він не бачив чи було увімкнене червоне світло світлофора на момент виїзду ним на переїзд. При цьому, під час руху через переїзд він керувався положенням шлагбаума, який був у відкритому положенні, та рухом транспортних засобів, які рухалися йому на зустріч через залізничний переїзд.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення в`їзду на залізничний переїзд, у випадках, коли рух через переїзд заборонено.

Згідно ст.62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може гуртуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

На долученому до матеріалів справи відеозаписі зафіксовано, як декілька транспортних засобів рухаються через залізничний переїзд. При цьому встановити будь-які ідентифікаційні ознаки (державні номерні знаки, марки, моделі, колір) транспортних засобів та хто керував ними з наданого відеозапису неможливо.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення - передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а)об`єкту; б) об`єктивної сторони; суб`єкту; суб`єктивної сторони. Об`єктом правопорушення передбаченого ч.2 ст. 123 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього та залізничного руху. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП полягає у виїзді на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений. Заборона руху може відбуватись шляхом горіння забороненого сигналу світлофору, подання регулювальником жесту про заборону руху, шляхом закриття шлагбауму на переїзді. Суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності. Суб`єктом правопорушення є водій транспортного засобу. Завданням адміністративного провадження є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Отже, відсутність сигналів заборони руху від чергового по переїзду, вимкнення заборонного сигналу світлофора та звукового сигналу, підняття шлагбауму та враховуючи, що до переїзду в межах видимості поїзд не наближався і за переїздом був відсутній затор, який би змусив водія зупинитися на переїзді надавали йому право здійснити проїзд залізничного переїзду відповідно до ПДР.

Аналіз вказаних обставин дозволяє дійти висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 здійснив переїзд залізничного переїзду на червоне світло світлофора.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи.

Європейський суд з прав людини, серед іншого, (справа «Малофєєва проти Росії» рішення від 30.05.2013 року заява № 36673/04; «Карелін проти Росії» рішення від 20.09.2016 року), зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Діючим законодавством передбачено, що судовий розгляд проводиться лише в межах адміністративного обвинувачення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Разом з тим, неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011 р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

Дослідивши матеріали справи надані суду, заслухавши пояснення водія, суд дійшов до висновку про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 245, 247, 251, 252 КУпАП,-

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 123 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня проголошення постанови.

Суддя В.М. Шиян