Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/187/23

У К Р А Ї Н А
Ружинський районний суд Житомирської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Митюк О.В.,
за участю секретаря судового засідання Гладишко Н.А.,
розглянувши матеріали, які надійшли з ВПД №2 Бердичівського РВП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності,
гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в непрацюючого, громадянина України,
за ч.1 ст.130 КУпАП,
В С Т А Н О В И Л А:
До Ружинського районного суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З протоколу серії ОБ № 078949 від 12.02.2023 року вбачається, що 12 лютого 2023 р. о 15 год. 40 хв., в с. Мала Чернявка по вул. Гагаріна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - трактором МТЗ - 80, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, відповідно до змісту статті ст. 3 5 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, для притягнення водія до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.130 КУпАП транспортний засіб мав бути зупинений працівниками поліції, тобто до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли він рухається. Коли ж особа перебуває біля свого транспортного засобу чи всередині транспортного засобу, який стоїть, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.
Проте, поліцейські не зупиняти трактор, яким, як зазначено в протоколі про адмінправопорушення, керував ОСОБА_1 , оскільки на час під`їзду їх до вказаного трактора, останній не рухався, а стояв на обочині дороги, а ОСОБА_1 перебував в цей час поза межами трактора, тобто навіть не був в кабіні трактора.
Зазначене підтверджується відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано факт під`їзду патрульного автомобіля до трактора, який стоїть на вулиці, та факт перебування ОСОБА_1 поза межами вказаного трактора. Факту зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 на відеозаписі немає.
Таким чином, вважає, що вказаним відеозаписом, який є об`єктивним доказом у справі, не підтверджено факт керування ОСОБА_1 зазначеним в протоколі трактором, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З врахуванням вказаного, в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом.
Крім того, зазначає, що в порушення положень ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 078949 від 12.02.2023р. не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, та не в повній мірі викладено суть адміністративного правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягують до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст.130 КУпАП.
Так, в графі «Місце скоєння адміністративного правопорушення» зазначено «с.Мала Чернявка вул. Гагаріна», тобто не вказано ні області, ні району, де розташований населений пункт, в якому було скоєно адміністративне правопорушення.
Також у вказаному протоколі викладено суть правопорушення, яке ніби то вчинив ОСОБА_1 , а саме те, що він « від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився».
Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність , зокрема, за « відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідальності за відмову «від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі» вказана стаття КУпАП не передбачає.
Також вважає, що працівниками поліції не доведено наявності у ОСОБА_1 на час спілкування з ним працівників поліції, ознак алкогольного сп`яніння, а також недоведеності керування ним з ознаками алкогольного сп`яніння транспортним засобом, а відтак і законності та обґрунтованості вимоги працівників поліції до ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Зазначає, що з розмови працівників поліції, яка зафіксована на відео, зрозуміло, що у поліцейського на момент пред`явлення вимоги пройти огляд на стан сп`яніння був взагалі відсутній спеціальний технічний засіб для такого огляду (15год. 53 хв. відеозапису).
Таким чином, ОСОБА_1 було позбавлено права як пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу, так і вимагати надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу.
Також вважає, що при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейські своїми діями свідомо вводили ОСОБА_1 в оману виключно з метою спонукання останнього до відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 078949 від 12.02.2023; розписку про роз`яснення прав та обов`язків передбачених ст.. 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; оптичний диск з відео файлами.
Вказані докази суддя не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.
Відповідно до змісту статті ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а також зазначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч.3 ст.35).
Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису з фіксацією обставин події, працівниками поліції не було задокументовано, обґрунтовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень Правил дорожнього руху, які б відповідно до зазначених вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Не містять таких доказів і наявні у справі відеозаписи з камер поліцейських.
За таких обставин суд вважає, що водієм не допущено порушень ПДР, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим та за сукупністю з іншими обставинами, у даному конкретному випадку складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зважаючи на викладене, суддя дійшла висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості підтверджуються доказами у справі, які не можна визнати допустимими, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.
Відповідно до п.1ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи, що у справі відсутні допустимі докази винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП поза розумним сумнівом, провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись, ст.ст. ч.1 ст.130, 247, 251, 256, 283, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП закрити за відсутністю події та складу зазначеного правопорушення.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного суду, протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Повний текст постанови виготовлено 06.07.2023року.
Суддя О. В. Митюк.