Справа № 125/1179/23
Провадження № 33/801/943/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Салдан Ю. О.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Барського районного суду Вінницької області від 19.09.2023 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Барського районного суду Вінницької області від 19.09.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок на користь держави.

Як зазначено в постанові суду, 14.06.2023 року о 14 год. 27 хв. в м. Бар по вул. М. Туніка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Opel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проходив на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер Alcotest 6810», результат огляду 0,73 проміле. Проходити огляд в КНП «Барська міська лікарня» Барської міської ради відмовився, погодившись з результатами огляду на місці зупинки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а ПДР України.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу (вх. № 1660 від 28.09.2023 року), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що у справі відсутні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. На відеозапису не видно, хто керував автомобілем. Відсутні докази обґрунтованої підозри перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, який показав, що він не перебував у стані сп`яніння.

Судом першої інстанції не взято до уваги те, що у справі відсутні докази законності зупинки транспортного засобу.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 також подано клопотання про зупинення провадження у справі на підставі статті 335 КПК України з тих підстав, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України (в/ч НОМЕР_3 АДРЕСА_1 ), та перебуває у довготривалому відрядженні з метою виконання бойових завдань.

Суд апеляційної інстанції, ознайомившись із заявленим клопотанням, зазначає наступне.

Як видно зі справи, інтереси ОСОБА_1 в суді першої інстанції представляв захисник Іванцов К. В., який подавав до суду клопотання про закриття провадження у справі /а. с. 15-18, 70/.

Відповідно до довідки в/ч НОМЕР_3 № 887 від 19.09.2023 року рядовий ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 та з 24.06.2023 року по теперішній час перебуває у довготривалому відрядженні з метою виконання завдань за призначенням /а. с. 67/.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини другої статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Стаття 130 КУпАП до цього переліку не входить.

КУпАП передбачено лише можливість зупинення строків розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо) (частина 4 статті 277 КУпАП).

Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Суд апеляційної інстанції враховує, що ОСОБА_1 відповідно до положень КУпАП, Закону України «Про судоустрій і статус суду», інших нормативно-правових актів України, був наділений правом на участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції дистанційно (за допомогою відеоконференцзв`язку) або через захисника. У свою чергу, апелянт, не скористався наданими йому законом правами. Водночас, безпідставне зупинення провадження у справі порушує завдання, передбачені статтею 1 КУпАП, а також встановлені законом (частина восьма статті 294 КУпАП) строки розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Зі справи видно, що в ній міститься заява ОСОБА_1 про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення /а. с. 6/.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчать наявні у справі докази (довідка про доставку SMS /а. с. 88 зворот/, оголошення про виклик особи /а. с. 89/).

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП зроблено судом першої інстанції на підставі наступних доказів:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 181144 від 14.06.2023 року, згідно якого 14.06.2023 року о 14 год. 27 хв. в м. Бар по вул. М. Туніка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Opel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проходив на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер Alcotest 6810», результат огляду 0,73 проміле. Проходити огляд в КНП «Барська міська лікарня» Барської міської ради відмовився, погодившись з результатами огляду на місці зупинки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а ПДР України. Зі змістом протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений та отримав його копію. Пояснень та зауважень до протоколу не подавав /а. с. 2/;

- роздруківки приладу «Драгер Alcotest 6810» тест № 4782від 14.06.2023 року, згідно якої результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння 0,73 проміле /а. с. 3/;

- відеозапису (запис 0000000__0004, час з 14:37 по 14:38 год, на якому видно огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результат 0,73 проміле; запис BBTP1899 та KNFM5180, на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ). /а. с. 4/;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів /а. с. 4/;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.06.2023 року /а. с. 10/;

- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №280069 від 14.06.2023 року, згідно якої 14.06.2023 року о 14:27 год в м. Бар по вул. Туніна Жмеринського району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 126 КУпАП. Застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення штраф у розмірі 425 грн. /а. с. 11/.

Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.9 а ПДР України).

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за частиною першою статті 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що у справі відсутні докази, які б підтверджували факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки ці твердження спростовуються зібраними у справі докази, зокрема відеозаписом, відповідно до якого працівниками поліції було зупинено автомобіль Opel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , а також копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №280069 від 14.06.2023 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП за те, що 14.06.2023 року о 14:27 год в м. Бар по вул. Туніна Жмеринського району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1 ПДР України.

При цьому, сам ОСОБА_1 не заперечував факт керування автомобілем, пояснень та зауважень до змісту протоколу про адміністративне правопорушення не висловлював, що також зафіксовано на відеозаписі.

Аргументи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, який показав 0,18 проміле, суд апеляційної інстанції не вважає такими, що свідчать про відсутність в його діях складу інкримінованого правопорушення, оскільки огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проходив на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер Alcotest 6810», результат огляду 0,73 проміле. Проходити огляд в КНП «Барська міська лікарня» Барської міської ради відмовився. Зазначені обставини, вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення.

КУпАП передбачена процедура огляду водія на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції.

Відповідно до частини другої, третьої статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як видно із відеозапису, ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, їхати в медичний заклад відмовився, тому підстав вважати, що працівниками поліції було допущено процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння суд апеляційної інстанції не вбачає.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності (пункт 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103).

Законодавством України передбачена процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, яка була дотримана працівниками поліції.

Також із копії висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.06.2023 року не є належним доказом на спростування обставин справи, оскільки даний документ містить суперечливі дані, а саме, що ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено та результат «драгер» - 0,18 проміле. Крім того, з висновку вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено о 16:40 год., тобто більш як через дві години після події, яка йому інкримінується. / а.с.38/

Посилання в апеляційній скарзі на те, що у справі відсутні докази законності зупинки транспортного засобу, суд апеляційної інстанції не вважає такими, що дають правові підстави для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки ОСОБА_1 не спростовано правильні висновки суду першої інстанції про наявність в його діях складу інкримінованого правопорушення.

Відповідно до пункту 1.3, 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Окрім цього, дії працівників поліції щодо його зупинення ОСОБА_1 не оскаржувались.

Невизнання вини ОСОБА_1 спростовується дослідженими судом доказами.

Невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе стягнення у виді значного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

При вирішенні справи суддею дотримано вимоги статей 245, 268, 280 КУпАП, адміністративне стягнення накладене відповідно до правил, передбачених статтею 33 КУпАП, з урахування даних про особу правопорушника, ступеня його вини, характеру вчиненого правопорушення.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Барського районного суду Вінницької області від 19.09.2023 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота