Справа №591/6051/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.
Номер провадження 33/816/494/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Дейниченко О.М., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Матеко Л.А., розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 травня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 травня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 18 листопада 2022 року о 22 год. 38 хв. вона керувала автомобілем Chery QQ, н.з. НОМЕР_1 в м. Суми по вул. Соборній, в районі будинку № 43, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовилася, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді суду першої інстанції, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Також, апелянт просить викликати та допитати в якості свідків осіб, анкетні дані яких зазначені в матеріалах справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що при притягненні її до відповідальності, суддею не було враховано те, що безпосередньо при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно неї, працівниками поліції були допущенні грубі порушення вимог ст.ст.251, 252, 268, ч. 1 ст. 130, 266 КУпАП, а також вимоги Наказу МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року «Про затвердження інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Наказу 1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Так, як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, підставою для зупинки транспортного засобу під її керуванням, на думку працівників поліції, слугували певні порушення ПДР з її боку, проте, жодним доказом не доведено, що працівниками поліції було задокументовано факт такого порушення, щоб давало поліцейським право здійснити законну зупинку транспортного засобу, у зв`язку з чим, всі наступні вимоги працівників поліції, вона, як водій, не зобов`язана була виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно неї не можуть бути належними та допустимими доказами її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, апелянт зазначає, що відеозапис взагалі не містить інформації стосовно ознак очевидної неадекватної поведінки чи прояву з її боку очевидних ознак сп`яніння, які б викликали обґрунтованість підозри щодо перебування у такому стані, проте, поліцейські наполягали на проведенні огляду, без зазначення хоча б однієї з ознак сп`яніння, а тому, така вимога не може вважатись обґрунтованою та законною.

Також, апелянт посилається і на те, що у наявному в матеріалах справи Акті огляду відсутня дата його складання, крім того, згідно інформації на відеофайлах, працівники поліції жодної мови про вказаний Акт, не ведуть, що ставить під сумнів належність вказаного документу, як доказу. Крім того, наявне у матеріалах справи направлення відсутнє у переліку додатків до протоколу, виписано було о 23 год. 10 хв., однак, як вбачається з відеофайлу, жодної мови і про направлення поліцейські, також, не ведуть, при цьому, н акт, ні направлення їй для ознайомлення не надавалися, і у самому направленні міститься інформація про те, що інспектор ОСОБА_2 доставив її на огляд до закладу охорони здоров`я, що не відповідає дійсності.

Крім того, апелянт зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно неї у графі «До протоколу додаються» зазначено: відеозапис, акт та пояснення свідків, разом з тим, при цьому, у протоколів відсутні посилання на технічний засіб, за допомогою якого було здійснено відеозапис, а тому, і вказаний доказ не може бути належним, на що суддя суду першої інстанції також не звернув належної уваги.

Також, апелянт вказує, що спеціальний технічний засіб алкотест Драгер, за допомогою якого поліцейські пропонували їй пройти огляд на стан сп`яніння, серед типів газоаналізаторів, які дозволено використовувати, не зазначений, термін дії сертифікату відповідності вказаного приладу закінчився у 2014 році, а тому, пропозиція проведення огляду з його використанням була незаконною, а сукупність доказів отриманих за його допомогою - є недопустимою.

Таким чином, апелянт вважає, що оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження її винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, постанову суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою, вона має бути скасована, а провадження у справі закрито, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Матеко Л.А. на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, суддею суду першої інстанції був встановлений з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення від 18 листопада 2022 року серії ААД № 454445, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з яких вбачається, що в їх присутності водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням приладу газоаналізатор алкотестер Drager та у найближчому медичному закладі, від чого остання відмовилась та відеозапису, який було долучено працівниками поліції.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і визнавати їх неналежними та недопустимими, у апеляційного суду підстави відсутні.

При цьому, на спростування доводів апелянта, на відеозаписі, який було проглянуто і апеляційним судом в порядку підготовки даної справи до апеляційного розгляду, зафіксовано те, що автомобіль Chery QQ, н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого, як було встановлено, перебувала ОСОБА_1 , був зупинений працівниками поліції у зв`язку з тим, що остання порушила правила дорожнього руху, ледь не допустила зіткнення з іншим автомобілем. При спілкуванні з ОСОБА_1 , у поліцейських виникла підозра, що остання перебуває у стані сп`яніння і на запитання щодо вжиття алкогольних напоїв, остання повідомила, що вживала вино. Саме зазначене і стало підставою для пропозиції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager чи у медичному закладі, від чого ОСОБА_1 відмовилась на пропонувала поліцейським вирішити питання іншим шляхом, без складання протоколу.

Що стосується доводів апелянта про те, що відеозапис взагалі не містить інформації стосовно ознак очевидної неадекватної поведінки чи прояву з її боку очевидних ознак сп`яніння, які б викликали обґрунтованість підозри щодо перебування у такому стані, то вони не заслуговують на увагу за наявності того, що сама ОСОБА_1 вказувала про те що вживала алкогольні напої і після цього сіла за кермо автомобіля.

При цьому, посилання апелянта на те, що в Акті огляду відсутня дата його складання, є безпідставними, враховуючи, що у вказаному документі така графа взагалі не передбачена, а що стосується доводів захисника про те, що у направленні міститься інформація стосовно того, що інспектор Корень В.Г. доставив ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я, що не відповідає дійсності, то вони не заслуговують на увагу, оскільки у вказаному направлення інспектором було зазначено про те, що огляд ОСОБА_1 не проводився.

Крім того, ті обставини, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на Акт та на направлення, не свідчать про те, що даний протокол був складений відносно ОСОБА_1 необґрунтовано чи помилково.

Також, апеляційний суд зауважує, що вказуючи на неналежність та недопустимість такого доказу, як відеозапис, захисником не надано доказів на підтвердження того, що він був здійснений працівниками поліції з порушенням п. 9 ч. 1 ст.31, ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки», як і не надано доказів на підтвердження того, що поліцейські пропонували пройти огляд ОСОБА_1 за допомогою технічного засобу, який використовувати заборонено.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що результату проведення огляду на стан сп`яніння газоаналізатором Drager отримано не було, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 від його проходження відмовилась, при тому, що п. 2.5 Правил дорожнього руху України передбачене не право, а обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Що стосується письмового клопотання про виклик та допит в якості свідків осіб, анкетні дані яких зазначені в матеріалах справи, то апеляційний суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки є необґрунтованим кого ж саме апелянт бажає допитати, де ці особи проживають і з якою метою. І крім того, як зазначалося вище, всі події фіксувалися працівниками поліції на нагрудну камеру і з цього відеозапису вбачається як ОСОБА_1 керувала автомобілем, була зупинена працівниками поліції та відмовилась проходити огляд на стан сп`яніння.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП було встановлено суддею суду першої інстанції за результатом повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з врахуванням належних та допустимих доказів, з наданням їм правової оцінки, і обставин, за яких справа підлягала б закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, про що просить апелянт в апеляційній скарзі, під час її апеляційного перегляду, не встановлено.

За таких обставин, всупереч доводів апелянта, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, постанову судді суду першої інстанції слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.