Справа № 366/2114/23
Провадження № 3/366/1533/23

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2023 року смт. Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (смт. Іванків) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

11.07.2023 року до Іванківського районного суду Київської області надійшли матеріали зазначеної справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно ст. 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суддею встановлені наступні недоліки, які свідчать про неправильне складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому не зазначено області та району знаходження цього населеного пункту.

Встановлення місця проживання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення необхідно для подальшого примусового виконання постанови про накладення адміністративного стягнення (у разі накладення на нього такого стягнення та його невиконання порушником) в порядку, встановленому законом, зокрема ст. 308 КУпАП.

Згідно п. 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376 (далі Інструкція № 1376), при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема у графі «чи притягався (лася) до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року.

В порушення цих вимог, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , у графі «чи притягався (лася) до адміністративної відповідальності» взагалі нічого не зазначено.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст.32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

У рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 року (заява №36673/04) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Виходячи з практики застосування Європейським судом Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із перелічених елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Отже, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Проте, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено лише рапорти поліцейських як доказ вчинення інкримінованого правопорушення.

Це є недотримання уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення принципу доказування «поза розумним сумнівом», а також свідчить про упередженість прийнятого рішення, що не відповідає «всебічному» завданню провадження у справах про адміністративні правопорушення, визначеному у ст. 245 КУпАП з огляду на те, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Така правова позиція наведена у Постанові Верховного Суду від 20.05.2020 р. у справі № 524/5741/16-а.

Крім цього, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 261 КУпАП органи (посадові особи), правомочні здійснювати адміністративне затримання, про кожний випадок адміністративного затримання осіб інформують у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім випадків, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника.

Проте, матеріали справи не містять відомостей, які б свідчили про інформування у встановленому законом порядку центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги про затримання ОСОБА_1 , а також відсутні відомості, за яких можливо достовірно встановити, що ОСОБА_1 виявив бажання захищати себе особисто.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 263 КУпАП, Про місце перебування особи, затриманої за вчинення адміністративного правопорушення, негайно повідомляються її родичі, а на її прохання також власник відповідного підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган.

Однак, графа протоколу про адміністративне затримання «Про місце перебування затриманого згідно ч. 2 ст. 261 КУпАП повідомлено» взагалі не містить ніяких записів.

Наведене є недотримання уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення вимог ст. 256 КУпАП.

Пунктом 24 постанови ППВСУ № 14 від 23.12.2005 року визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Враховуючи вищезазначене, суддя приходить до висновку про необхідність повернення протоколу про адміністративне правопорушення з долученими до нього матеріалами до відділення поліції №1 Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, для належного оформлення та усунення недоліку.

Керуючись вимогами ст.ст. 254, 256, 278, 280 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП,

повернути до відділення поліції №1 Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (Київська область, Вишгородський район, смт. Іванків, вул. Київська, 25) для належного оформлення та усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині цієї постанови.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Слободян