П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року. м. Павлоград.

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Тимченко С.О. розглянувши матеріал, який надійшов з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
громадянина України, неодруженого, працюючого військова частина НОМЕР_1 ,
такелажник, сержант, зареєстрованого та проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

24.11.2022 о 22.00 год., на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, порушення мови. Перебував на території тимчасового розташування військової частини та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані в умовах військового стану.
ОСОБА_1 у судовому засіданні вину визнав, щиро кається, але пояснив, що це було пов`язано саме в приміщенні будівлі військової частини та під час поганого самопочуття, та з наміром швидкого видужання.

Дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, пислухавши ОСОБА_1 , вважаю, що у його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.
Відповідно до ч.3 ст.172-20 КУпАП дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.
Таким чином, дії ОСОБА_1 є порушенням та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Вина правопорушника підтверджуються також протоколом про адміністративне правопорушення, довідкою Алконт-М, актом № 126 щодо стану огляду алкогольного сп`яніння, військовим квитком.
Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Диспозиція ч.3 ст.172-20КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання нимиобов`язків військовоїслужби внетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, - вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Під час складання протоколу свідки присутні не були, ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП, про що у протоколі міститься відповідний підпис ОСОБА_1 .
Отже, аналіз досліджених під час судового розгляду доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у його перебуванні в стані алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Також, разом з тим, згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, що обирається для правопорушника та меті адміністративній відповідальності.
Він передбачає, як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.
Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та запобігання скоєння нових правопорушень ним та іншими військовослужбовцями.
Обставини, згідно статті 34 КпАП України, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 - визнання вини.
Обставини, згідно статті 35 КпАП України, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 - вчинення правопорушення в умовах особливого періоду (військового стану).
Беручи до уваги, особу правопорушника, а саме те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності; ступінь його вини (свою вину визнав), майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також, що дане правопорушення не завдає значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, оцінивши все в сукупності, суд прийшов до висновку про можливість застосувати до ОСОБА_1 ст.22 КпАП України та обмежитись усним зауваженням, яке на думку суду буде достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним та іншими військовослужбовцями нових правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст.283, ст.22 КпАП України суд
постановив:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КпАП України про адміністративні правопорушення.
На підставі ст.22 КпАП України звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КпАП України за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КпАП України закрити за малозначністю адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.О. Тимченко