Справа № 308/4849/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
06.07.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О.Я., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Рутковський С. В.,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 квітня 2021 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старьява Львівської обл., мешканця АДРЕСА_1 , водія ТЗВ «Юніверс» м. Київ, закордонний паспорт НОМЕР_1 від 13.10.2017, виданого органом ВВІР 4690,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 120053 (сто двадцять тисяч п`ятдесят три) гривні.
Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.
Згідно зі змістом постанови, 11.03.2019, о 14 год 20 хв, у зону митного контролю на ділянку «В`їзд» митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС України смугою руху «червоний коридор» заїхав автобус марки «VAN HOOL», модель «T-916 Astron», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , в якому водієм слідував громадянин України ОСОБА_1 , що повертався з Італії (м. Неаполь), де перебував у службових справах, в Україну. Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю смугою руху «червоний коридор». Перед проведенням митного контролю ОСОБА_1 було запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він вказав свої паспортні дані, відомості про транспортний засіб та наявність у нього багажу з особистими речами загальною кількістю вісім дорожніх сумок. При усному опитуванні ОСОБА_1 підтвердив відомості, вказані ним у митній декларації, та заперечив наявність будь-яких інших товарів, у тому числі таких, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено. В ході митного контролю транспортного засобу та речей ОСОБА_1 , окрім задекларованих особистих речей, був виявлений не вказаний у митній декларації та не заявлений при усному опитуванні товар іноземного виробництва, а саме сумки жіночі торгової мари «GIO & CO» 21 шт. та одяг дитячий в асортименті торгівельної марки «To Be TOO» 90 шт. Виявлений товар знаходився в чотирьох картонних коробках у багажному відсіку автобуса серед інших особистих речей ОСОБА_1 та пасажирів автобуса. Доступ до виявленого нічим не утруднювався та став можливим після відкриття дверей багажного відсіку автобуса. Виявлений товар ОСОБА_1 не визнав своєю власністю, та пояснив, що товар йому для перевезення з Італії в Україну надала незнайома йому жінка. Вартість частини виявленого товару, згідно з ярликів на упаковці, становить 1879,5 Євро, що згідно курсу НБУ на 11.03.2019 становить 53 896, 33 грн. Решта вилученого товару потребує додаткової оцінки із залученням спеціаліста-експерта.
Таким чином ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точні та достовірні відомості про переміщувані ним через митний кордон України товари, переміщення яких через митний кордон України підлягає обов`язковому письмовому декларуванню.
В апеляційній скарзі адвокат Рутковський С. В. вказує на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що місцевий суд не повідомив сторону захисту про розгляд справи, чим позбавив ОСОБА_1 права на захист. Стверджує, що фактична вартість товару не перевищує встановлених митним законодавством обмежень у сумі еквіваленту 500 євро, що товар придбаний за кордоном. Вважає, що належним доказом щодо вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил є експертний висновок Львівського НДЕКЦ МВС України №16/1-814 від 28.09.2020, відповідно до якого вартість товарів становить 13 519, 46 грн, що відповідає фіскальним чекам. Протокол про порушення митних правил також є неналежним доказом у справі, оскільки у ньому не вказана вартість вилученого товару. ОСОБА_1 не знав і не міг знати та не мав обов`язку знати про іншу вартість товару, що була заявлена при його оформленні в країні відправлення та про інші обставини відправлення вантажу, а також про особу, яка оформила таке відправлення. Просить постанову скасувати, ухвалити нову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення представника митного органу Селеша О.Я., який не підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Рутковського С. В., неявка яких, з огляду на приписи ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що про час та місце розгляду справи вищевказані особи повідомлені належним чином; і що 06.07.2023 від адвоката Рутковського С. В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та без участі ОСОБА_1 . Тому, з огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи не має, бере до уваги те, що розгляд справи неодноразово відкладався, а також приписи законодавства щодо розумних строків розгляду справи.
Доводи апеляційної скарги про закриття провадження у справі підлягають задоволенню з таких підстав.
Так, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зазначені вище вимоги щодо розгляду справ про порушення митних правил також передбачені ст. 489 МК України.
Відповідальність за ст. 472 МК України передбачена за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Відповідно до вимог ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів……
Отже, винуватість є обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення, яка виражає внутрішній психологічний зміст психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.
У цій ознаці закріплений найважливіший конституційний принцип принцип суб`єктивного ставлення до вчиненого, тобто відповідальність тільки при наявності вини, закріплений у ст. 62 Конституції України.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків, а вчиненим із необережності коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 МК України для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.
Згідно з ч. 1 ст. 374 МК України товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.
Дослідивши матеріали справи про порушення митних правил апеляційний суд доходить висновку про те, що як митним органом, так і судом першої інстанції вимоги вказаних вище норм матеріального та процесуального права дотримані не були, що судом допущена неповнота та поверховість при дослідженні фактичних обставин справи.
Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 11.03.2019, о 14 год 20 хв, у зону митного контролю на ділянку «В`їзд» смугою руху «червоний коридор» митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС України заїхав автобус марки «VAN HOOL», модель «T-916 Astron», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , де у якості водія слідував громадянин України ОСОБА_1 , що повертався з Італії (м. Неаполь), де перебував у службових справах, в Україну. Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю смугою руху «червоний коридор», останньому було запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він вказав свої паспортні дані, відомості про транспортний засіб та наявність у нього багажу з особистими речами загальною кількістю вісім дорожніх сумок. При усному опитуванні ОСОБА_1 підтвердив відомості, вказані ним у митній декларації, та заперечив наявність будь-яких інших товарів, у тому числі таких, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено. В ході митного контролю транспортного засобу та речей ОСОБА_1 , окрім задекларованих особистих речей, був виявлений не вказаний у митній декларації та не заявлений при усному опитуванні товар іноземного виробництва, а саме сумки жіночі торгової мари «GIO & CO» 21 шт. та одяг дитячий в асортименті торгівельної марки «To Be TOO» 90 шт. Виявлений товар знаходився в чотирьох картонних коробках у багажному відсіку автобуса серед інших особистих речей ОСОБА_1 та пасажирів автобуса. Доступ до виявленого нічим не утруднювався та став можливим після відкриття дверей багажного відсіку автобуса. Виявлений товар ОСОБА_1 не визнав своєю власністю, та зауважив, що його для перевезення з Італії на Україну надала незнайома йому жінка. Вартість частини виявленого товару згідно з ярликів на упаковці становить 1879,5 Євро, що згідно курсу НБУ на 11.03.2019 становить 53 896, 33 грн. Решта вилученого товару потребує додаткової оцінки із залученням спеціаліста-експерта. Таким чином ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точні та достовірні відомості про переміщувані ним через митний кордон України товари, переміщення яких через митний кордон України підлягає обов`язковому письмовому декларуванню.
Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.09.2019
задоволено клопотання адвоката Рутковського С. В. про призначення у справі товарознавчої експертизи, таку доручено провести експертам Закарпатської торгово-промислової палати (м. Ужгород, вул. Грушевського, 62) (а. с. 52-54).
Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.11.2019
задоволено клопотання адвоката Рутковського С. В. про призначення у справі товарознавчої експертизи, таку доручено провести експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Львів, вул. Липинського, 54) (а. с. 60-62).
Довідкою Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 12.05.2020, постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.11.2019 залишена без виконання, матеріали справи повертаються у зв`язку з тим, що за проведення експертизи рахунок не оплачений (а. с. 69).
Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.06.2020, постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.11.2019 повторно скерована до Львівського науково-дослідного інституту експертиз для проведення товарознавчої експертизи (а. с. 73).
Довідкою Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 14.07.2020, постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.11.2019 залишена без виконання (а. с. 76).
Зі змісту заяви представника ОСОБА_1 , адвоката Рутковського С. В., від 28 липня 2020 року убачається, що останній просить призначити незалежну товарознавчу експертизу в справі про порушення митних правил та доручити проведення такої Львівському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (а. с. 79).
Згідно з постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.07.2020, задоволено клопотання адвоката Рутковського С. В. про призначення у справі товарознавчої експертизи, таку доручено провести експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (а. с. 80-82).
Відповідно до висновку експерта №16/1-814 від 28.09.2020 Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, як вихідні дані для дослідження використовуються відомості, які знаходяться у матеріалах справи. Товарознавче дослідження проводилось за відсутності об`єктів. У якості вихідних даних та інформації необхідної для проведення дослідження використовувалась інформація, яка міститься у постанові про призначення судової товарознавчої експертизи від 28.07.2020 та у матеріалах справи про порушення митних правил (а. с. 83-103).
У матеріалах справи міститься клопотання від 29.12.2020 про призначення товарознавчої експертизи представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І. І., у якому він просить визнати експертний висновок Львівського НДКЦ МВС України неналежним доказом, обґрунтовуючи тим, що дослідження було поверхневим (а. с. 108).
Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.12.2020, задоволено клопотання представника митного органу про призначення у справі товарознавчої експертизи, таку доручено провести експертам Закарпатського відділу з питань експертиз та досліджень СЛЕД Держмитслужби (а. с. 110-112).
З указаного вище висновку експерта №16/1-814 від 28.09.2020 Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, убачається, що оцінка об`єктів дослідження проводиться виходячи з ринкових умов, утворених факторами попиту і пропозиції, а також виходячи з засад «Міжнародних стандартів оцінки», Національного стандарту №1.
Апеляційний суд визнає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що фактична вартість товару не перевищує встановлених митним законодавством обмежень у сумі еквіваленту 500 євро, оскільки товар придбаний за кордоном, що власне підтверджується експертним висновком Львівського НДЕКЦ МВС України №16/1-814 від 28.09.2020, у якому вказано, що вартість товару становить 13 519, 46 грн.
Крім того, під час розгляду справи у місцевому суді, учасники судового провадження сторона захисту та представники Закарпатської митниці Держмитслужби не вказували на будь-які порушення вимог законодавства при проведенні експертом ОСОБА_2 експертизи, водночас, у клопотанні представник Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенко І. І. зазначив, що висновок експерта №16/1-814 від 28.09.2020 є неналежним доказом у справі, оскільки дослідження є поверхневим, втім, не конкретизувавши які саме недоліки містить цей документ та не вказавши на норми закону, які, на його думку, були порушені експертом ОСОБА_2 при проведенні дослідження.
Посилання суду на те, що експертом не оглядався товар, дослідження якого проводилось, не свідчить про неповноту, поверховість та необ`єктивність експерта, про його зацікавленість у результатах розгляду справи. У висновку експерт чітко вказав, що як вихідні дані для дослідження використовуються відомості, що знаходяться у матеріалах справи. Товарознавче дослідження проводилось за відсутністю об`єктів. У якості вихідних даних та інформації необхідної для проведення дослідження використовувалась інформація, що міститься у постанові про призначення судової товарознавчої експертизи від 28.07.2020 та матеріалах справи. Береться до уваги і те, що про відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків за ст. 384, 385 КК України, експерт ОСОБА_2 був попереджений.
Відповідно до вимог ст. 495 МК України та ст. 251 КУпАП доказами в справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються також висновком експерта, проведеного відповідно до вимог ст. 515 МК України та ст. 273 КУпАП.
Тому, беручи до уваги вищенаведене, апеляційним судом, належним доказом щодо вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил визнається висновок експерта №16/1-814 від 28.09.2020 Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, якому надається перевага перед висновком Закарпатського відділу з питань експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України, у зв`язку з чим, вартість товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 454, 6 Євро, визнається достовірною.
Вищенаведене свідчить про те, що виявлений та вилучений у ОСОБА_1 товар, відповідно до ст. 374 МК України, не підлягав письмовому митному декларуванню.
На підставі вищенаведеного, апеляційний суд доходить висновку про те, що доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у передбаченому ст. 472 МК України порушенні митних правил, не встановлено, зазначені в протоколі відомості щодо вартості товару стороною захисту спростовані в ході апеляційного розгляду належними та допустимими доказами.
Отже, вищенаведене свідчить про відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та відповідно й про відсутність у діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення.
Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення стягнення або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду, якщо таке обмеження зашкодило всебічному розгляду справи та вплинуло або могло вплинути на винесення обґрунтованої постанови за результатами її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення стягнення або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини, а відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Тому, апеляційний суд доходить висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у передбаченому ст. 472 МК України порушенні митних правил не доведена та спростована доказами сторони захисту, а представником митного органу не заявлялось клопотань про направлення матеріалів справи до митного органу для проведення додаткової перевірки, і не вказувалось на те що можливості збирання додаткових доказів у підтвердження винуватості ОСОБА_1 не вичерпані, у зв`язку з чим, постанова місцевого суду як незаконна та необґрунтована, підлягає скасуванню, апеляційна скарга задоволенню, а провадження в справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Приймаючи рішення про закриття провадження у справі апеляційний суд також зазначає, що: відповідно до положень МК України вжиття заходів зі встановлення осіб, які порушили митні правила, складання протоколів про порушення митних, з`ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, вилучення речей та документів, покладаються на митні органи, їх територіальні підрозділи; відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і що саме на відповідних посадових осіб митних органів покладено доведення винуватості особи у вчиненні того чи іншого порушення митних правил з точним дотриманням положень чинних нормативно-правових актів.
Приймаючи рішення також беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що представником митного органу не надано жодних належних та допустимих доказів у спростування доводів сторони захисту, які б підтверджували висновки суду першої інстанції, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось; що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; що можливості збирання додаткових доказів у підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні проступку вичерпані.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Рутковський С. В. в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 квітня 2021 року, щодо ОСОБА_1 , - скасувати, а провадження у справі про порушення митних правил, протокол за скоєння яких складено за ст. 472 МК України щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН