Справа № 308/8142/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
04.10.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І.І., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Балтак О. О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 вересня 2022 року,
ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка Італії, уродженка с. Митків, Гайсинський район, Вінницька область, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_1 ), закордонний паспорт НОМЕР_1 від 06.04.2017, орган, що видав Ministro Affari Esteri е Cooperazione Inteknazionale,
визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу легкового автомобіля марки «Аlfa Rоmeo», моделі «147», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_3 .
Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.
В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Балтак О. О., вказує на те, що постанова суду є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Звертає увагу на те, що 27.07.2019 стало відомо про невиконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань щодо не вивезення автомобіля за межі митної території України, однак, митним органом протягом встановленого ст. 467 МК України строку протокол про порушення митних правил у порядку, передбаченому ст. 494 МК України, за відсутністю правопорушниці не складався і не надсилався до суду. Зазначає, що відповідальність за ч. 6 ст. 481 МК України на час ввезення ОСОБА_1 транспортного засобу на територію України передбачена не була, тому відповідно до ст. 58 Конституції України адміністративна відповідальність не має зворотної дії в часі, а отже, провадження у справі підлягає закриттю. Між тим, апелянт зазначає, що місцевим судом не враховано те, що діями ОСОБА_1 не було завдано суспільно-шкідливих наслідків, зокрема у зв`язку з тим, що вказаним автомобілем ніхто не користувався. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення представника митного органу Зубенка І. І., який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга адвоката Балтака О. О. не підлягає задоволенню.
Справа про порушення митних правил розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та її захисника, адвоката Балтака О. О., неявка яких, з огляду на приписи ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів справи убачається, що повідомлення про час та місце розгляду справи вищевказаним особам надіслано відповідно до вимог закону, а також те, що 11.04.2023 від адвоката Балтака О. О. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності (а. с. 65).
При оцінці доводів апеляційної скарги про незаконність судового рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.
Так, статтею 458 МК України порушення митних правил визначається, як адміністративне правопорушення, котре являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій із товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ч. 6 ст. 481 МК України адміністративна відповідальність настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Апеляційний суд вважає, що обставини, за яких ОСОБА_3 порушила митні правила, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація її дій за ч. 6 ст. 481 МК України відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам.
Факт перевищення ОСОБА_3 встановленого ст. 380 МК України строку тимчасового ввезення легкового автомобіля марки «Alfa Romeo», моделі «147», номер кузова НОМЕР_6 , реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_3 , більше ніж на тридцять діб, підтверджується доказами, які, у розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 495 МК України, є належними, допустимими та достатніми.
Апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази є достатніми та беззаперечно вказують на доведеність вини ОСОБА_3 , у вчиненні дій, які містять склад правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.
Згідно з ч. 6 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог Митного кодексу України, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
Отже, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 перевищено строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 6 ст. 481 МК України.
За положеннями ч. 6 ст. 481 МК України - перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування встановлена у вигляді накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.
Слід зазначити, що вказане правопорушення є триваючим, оскільки триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року по справі №804/401/17.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в частині наявності в діях ОСОБА_3 складу правопорушення щодо перевищення встановленого строку ввезення транспортного засобу автомобіля марки «Alfa Romeo», моделі «147», номер кузова НОМЕР_6 , реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_3 , передбаченого ст. 481 МК України, оскільки ОСОБА_3 упродовж майже чотирьох років, а саме від моменту ввезення транспортного засобу на митну територію України 06.08.2018, і до моменту виявлення адміністративного правопорушення та оформлення протоколу про порушення митних правил, - 20.08.2022, не було здійснено жодних дій, спрямованих на вивезення транспортного засобу марки «Alfa Romeo», моделі «147», номер кузова НОМЕР_6 , реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_3 , за межі митної території України у встановлений строк, що свідчить про перевищення строку тимчасового ввезення, встановленого ст. 380 МК України, більше ніж на тридцять діб, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що головний державний інспектор відділу митного оформлення №1 митного поста «Тиса» Мігалі О. М., яка склала протокол про порушення митних правил, була упереджена при проведенні перевірки та складанні протоколу про порушення митних правил щодо ОСОБА_3 , що у неї були підстави для обмови ОСОБА_3 , та фальсифікації протоколу, а також про її зацікавленість у результатах розгляду справи на такі дані не вказується в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяла у межах наданих їй повноважень.
Апеляційний суд також враховує і те, що у матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які можуть ставити під сумніви правомірність дій інспектора митного поста «Тиса» ОСОБА_4 , а також те, що апелянтом не надано жодних доказів, які свідчать про те, що представниця митного органу при складанні щодо ОСОБА_3 протоколу про порушення митних правил діяла всупереч закону, і що ОСОБА_3 оскаржувала дії працівника митниці, що фактично дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_3 та її адвокат погодились із законністю дій інспекторки ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналогічні положення передбачені також статтею 280 КУпАП.
Так, матеріалами справи достовірно встановлено, що ОСОБА_3 ввезла транспортний засіб автомобіль марки «Alfa Romeo», моделі «147», номер кузова НОМЕР_6 , реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_3 , на митну територію України 06.08.2018, однак станом на 20.06.2022 не вивезла його, чим перевищила граничний термін тимчасового ввезення більше ніж на тридцять діб.
Апеляційний суд визнає безпідставними і такими, що жодним чином не впливають на висновки місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення за ч. 6 ст. 481 МК України, доводи апеляційної скарги про те, що митним органом протягом встановленого ст. 467 МК України строку протокол про порушення митних правил у порядку, передбаченому ст. 494 МК України, за відсутністю правопорушниці не складався і не надсилався до суду.
Суд вважає, що доводи адвоката Балтака О. О. про те, що від 22.08.2019 стаття 481 МК України викладена в новій редакції і те, що на момент оформлення протоколу про порушення митних правил відносно ОСОБА_3 ця стаття не діяла, а тому місцевий суд безпідставно її застосував, і тому ОСОБА_3 неможливо притягнути до адміністративної відповідальності за дії, які мали місце 06.08.2018, оскільки у цей період часу такі дії не створювали складу адміністративного правопорушення, - апеляційний суд до уваги не бере і вважає, що вказані твердження жодним чином не можуть слугувати підставою для закриття провадження у справі.
Так, статтею 380 МК України визначено строк тимчасового ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування, який становить один рік, а відповідальність за порушення вказаної норми встановлена статтею 481 МК України, санкція якої залежить від кваліфікації дій особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а саме строку на який перевищено тимчасове ввезення транспортного засобу. Тобто, викладення статті 481 МК України в новій редакції жодним чином не впливає на порядок тимчасового ввезення транспортного засобу та обов`язку особи щодо його вивезення у встановлений законом строк, а встановлює лише відповідальність за порушення такого порядку в залежності від строку не вивезення транспортного засобу.
Також, апеляційний суд вважає, що вказане правопорушення є триваючим, при цьому зазначає, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон упродовж певного часу. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Отже, враховуючи те, що порушення митних правил, передбачене статтею 481 МК України, є триваючим, тому особа, яка вчинила певні дії чи бездіяльність, перебуває у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності), які безперервно порушують закон протягом певного часу до моменту виявлення такого правопорушення. Згідно з протоколом про порушення митних правил, транспортний засіб був ввезений ОСОБА_3 на митну територію України 06.08.2018 та повинен бути вивезений до 06.08.2019. Порушення митних правил виявлено 20 червня 2022 року, тобто на час дії статті 481 МК України в редакції від 22.11.2018, а тому дії особи кваліфіковані за ч. 6 ст. 481 МК України, яка була чинною саме на момент виявлення правопорушення. Відтак, доводи апелянта про те, що вказана норма не має зворотної дії в часі є безпідставними та не знайшли свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги.
З матеріалів справи також убачається, що за увесь період перебування транспортного засобу марки «Alfa Romeo», моделі «147», номер кузова НОМЕР_6 , реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_3 , на митній території України, ОСОБА_3 жодного разу не зверталась до Закарпатської митниці Держмитслужби із відповідною заявою про продовження терміну перебування автомобіля на митній території України. Тому, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що саме недотримання ОСОБА_3 вимог митного законодавства України унеможливило вивезення транспортного засобу у встановлений законом строк. При цьому апеляційний суд бере до уваги те, що стороною захисту не надано яких-небудь доказів про те, що будь-які пошкодження чи несправності транспортного засобу унеможливили його вивезення за межі митної території України у інший спосіб, а саме шляхом використання евакуатора. Тому, апеляційним судом не встановлено жодних доказів про наявність інших обставин, передбачених ст. 460 МК України, із настанням яких передбачені ст. 481 цього Кодексу діяння не тягнуть за собою адміністративної відповідальності, а також дії обставин непереборної сили, які стали причиною перевищення ОСОБА_3 строку тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України. Приймаючи рішення також беруться до уваги пояснення ОСОБА_3 , відповідно до яких вона не має змоги вивезти транспортний засіб через поломку, автомобіль на момент оформлення протоколу є несправним та знаходиться на подвір`ї батьків ОСОБА_3 , - у Вінницькій області. При цьому апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною захисту ОСОБА_3 та адвокатом Балтак О.О. у підтвердження цих доводів не надано будь-які докази.
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , адвоката Балтака О. О. спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за порушення нею митних правил України.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя місцевого суду врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, наявні в матеріалах справи дані про особу правопорушниці, яка фактично вину у вчиненому не визнає, про що свідчить зміст апеляційної скарги та позиція представника, адвоката Балтака О. О. у суді першої та апеляційної інстанцій, й застосував щодо ОСОБА_3 вид стягнення, який передбачено санкцією ч. 6 ст. 481 МК України, належним чином умотивувавши судове рішення.
Також апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_3 стягнення у виді конфіскації автомобіля є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушниці, справедливим та відповідає передбаченій ст. 23 МК України меті адміністративного стягнення.
Тому, притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення нею митних правил буде сприяти досягненню основної мети виховання правопорушниці у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством та попередження вчинення ним нових правопорушень.
На інші доводи, які можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і визнаються безпідставними, - без задоволення.
Приймаючи рішення апеляційний суд бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не має права самостійно витребовувати докази, викликати свідків, призначати експертизи, тощо; те, що стороною захисту не надано доказів у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків суду першої інстанції, у тому числі й про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, і будь-яких клопотань із цього приводу не заявлялось.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Балтак О. О.в інтересах ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 , - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН