ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7324/23Головуючий у 1-й інстанції Воробель Н.П.
Провадження № 33/817/339/23 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Мельника Ю.О. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 червня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шести) місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Згідно постанови, 27.02.2023 о 11:10 у м. Тернополі по вул. Замковій водій ОСОБА_1 , керуючи автобусом «БОГДАН А-09201», н.з. НОМЕР_1 , не був достатньо уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, рухаючись у напрямку вул. Руської, раптово застосував гальмування, у результаті пасажирка ОСОБА_2 допустила падіння, тобто різко змінила напрямок руху, вживши заходів для забезпечення особистої безпеки. Цими діями водій ОСОБА_1 створив аварійну ситуацію для пасажира ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п.п. 2.3 б, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Мельник Ю.О. просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 червня 2023 року та закрити провадження у справі. Свої вимоги мотивує тим, що:

при складанні уповноваженою особою протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 грубо порушені вимоги ст.256 КУпАП, оскільки викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення;

потерпіла не дотримувалася правил ПДР України чим спричинила обставини, які склалися 27 лютого 2023 року і в результаті яких, водій автобуса ОСОБА_1 повинен був діяти у стані крайньої необхідності, щоб не спричинити настання більш тяжких наслідків;

суд першої інстанції, призначивши найвищу міру покарання за вчинення фактично малозначного діяння, не врахував те, що водій відшкодував потерпілій витрати на лікування та те, що дана ситуація трапилась тільки через уникнення гіршої ситуації.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника адвоката Мельника Ю.О., які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 039580 від 21 квітня 2023 року; постанові слідчого Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 10 квітня 2023 року про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України; пояснень наданих в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_2 , та свідків: ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; висновку експерта № 202 від 03 квітня 2023 року; висновку експерта № СЕ-19/120-23/2360-ІТ від 07 березня 2023 року; відеозаписі з камери зовнішнього спостереження, встановленої на фасаді будівлі № 7, що по вул. Замкова в м. Тернопіль; довідці УПП в Тернопільській області ДПП від 21 квітня 2023 року.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Так, ч.5 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення, передбачені частинами першою четвертою - цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Отже, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, утворюється у разі вчиненні порушення правил безпеки руху та експлуатації транспортних засобів, передбачених частинами 1-4 ст. 122 КУпАП, та наслідками у виді вимушеного вчинення іншими учасниками дорожнього руху дій, пов`язаних із зменшенням швидкості, зміною напрямку руху, або вжиття інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки, або безпеки інших громадян.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність зокрема за порушення правил перевезення вантажів, проїзду пішохідних переходів.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 039580 від 21 квітня 2023 року, 27 лютого 2023 року о 11:10 у м. Тернополі по вул. Замковій водій ОСОБА_1 , керуючи автобусом «БОГДАН А-09201», н.з. НОМЕР_1 , не був достатньо уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, рухаючись у напрямку вул. Руської, раптово застосував гальмування, у результаті пасажирка ОСОБА_2 допустила падіння, тобто різко змінила напрямок руху, вживши заходів для забезпечення особистої безпеки. Цими діями водій ОСОБА_1 створив аварійну ситуацію для пасажира ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п.п. 2.3 б, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

Відповідно до п.2.3.б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

За змістом п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, щоб мати змогу безпечно керувати ним.

Крім того, контексті наведених вимог п.п.2.3.б, 12.1. ПДР суд першої інстанції правильно врахував, що даними відеозапису підтверджується той факт, що перед нерегульованим пішохідним переходом по сусідній смузі в тому ж напрямку зменшував швидкість та зупинився попутний транспортний засіб, а тому водій ОСОБА_1 повинен був і мав реальну можливість завчасно зменшити швидкість керованого ним автобуса з пасажирами, в якому потерпіла здійснювала контроль оплати ними проїзду, тобто під час руху автобуса стояла в проході між сидіннями.

ОСОБА_1 було відомо про ці обставини, однак він не стежив за дорожньою обстановкою при наближенні до пішохідного переходу і раптово застосував гальмування, чим створив аварійну ситуацію для потерпілої ОСОБА_2 , яка внаслідок його дій була вимушена вживати заходів щодо забезпечення особистої безпеки.

Виходячи з вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що при складанні уповноваженою особою протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 грубо порушені вимоги ст.256 КУпАП, суд апеляційної інстанції оцінює критично, так як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , фабула адміністративного правопорушення відображає всі істотні ознаки складу вчиненого правопорушення.

Твердження апелянта про те, що потерпіла не дотримувалася правил ПДР України чим спричинила обставини, які склалися 27 лютого 2023 року і в результаті яких, водій автобуса ОСОБА_1 повинен був діяти у стані крайньої необхідності, щоб не спричинити настання більш тяжких наслідків, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 , оскільки наявність вини обох учасників дорожнього руху не виключає автоматично винуватість кожного з них окремо.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до наявного у матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 039580 від 21 квітня 2023 року, ОСОБА_1 інкриміновано порушення п. 2.3.б, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.

Враховуючи наведене предметом судового розгляду в цій справі є наявність у діях ОСОБА_1 порушення даних пунктів ПДР. Щодо необхідності надання оцінки діям потерпілої ОСОБА_2 , то суд обґрунтовано не вдавався до їх обговорення, вирішуючи лише питання згідно із ст.280 КУпАП щодо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а тому з`ясування інших питань виходить за межі судового розгляду в цій справі, тобто щодо протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі та доповненні до неї не підлягає.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги щодо неправильного призначення найбільш суворого виду адміністративного стягнення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає такими, що заслуговують на увагу.

Так, згідно статті 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 5 статті 122 КУпАП передбачено, що порушення, передбачені частинами першою четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Встановлено, що при визначенні виду стягнення суд першої інстанції не в повній мірі врахував наведені вимоги закону і не мотивував застосування найбільш суворого виду стягнення позбавлення права керування транспортними засобами, хоча у справі відсутні обставини, що обтяжують відповідальність.

Також, судом не в повній мірі враховано відомості про особу, яку притягнуто до адмінвідповідальності, і обставини, що пом`якшують відповідальність, а саме те, що ОСОБА_1 відшкодував потерпілій грошові кошти в сумі 20 000 гривень на лікування, позитивно характеризується за місцем роботи.

Враховуючи наведені обставини вважаю, що в даному випадку є законні підстави для зміни адміністративного стягнення і пом`якшення адміністративного стягнення, а в решті оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Мельника Ю.О. задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 червня 2023 року - змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Вважати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП з накладенням на нього стягнення у виді накладення штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1445 (одна тисяча чотириста сорок п`ять) грн.

В решті постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 червня 2023 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя