ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та захисників: Чернушки А. Е., Симоненка В. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Згідно з постановою районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 131847 від 28.08.2023 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 28 серпня 2023 року о 12 годині був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» в контрольованому прикордонному районі в населеному пункті Банилів-Підгірний на території Вижницької ОТГ Чернівецької області в напрямку 738 прикордонного знаку, на відстані 10 км до лінії державного кордону України. вищевказаний громадянин був затриманий в складі групи осіб, спільно з громадянами: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . При затриманні ОСОБА_1 вчинив злісну непокору складу прикордонного наряду, а саме вдавався до втечі, чим порушив п. 7.10 Положення про прикордонний режим затвердженого Постановою КМУ № 1147 від 27.07.1998 року, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно зі ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.

На вказану постанову особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що він просить поновити строк на оскарження постанови Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2023 року. Скасувати оскаржувану постанову та закрити відносно нього адміністративне провадження у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного

ЄУНСС: 723/4477/23 Головуючий у І інстанції: Бужора В. Т.

Номер провадження: 33/822/737/23 Головуючий в апеляційній ін-ції: Давній В. П.

правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в районного суду були відсутні правові підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Стверджує, що після застосування до нього працівниками прикордонної служби фізичної сили, він жодних документів не підписував.

Вважає, що наявні в матеріалах справи документи є підроблені працівниками прикордонної служби, оскільки 28.08.2023 року близько 12 години на територію його господарства, яке розташоване по АДРЕСА_1 , без його дозволу та без рішення суду проникли працівники прикордонної служби. Під час його перебування в автомобілі, разом з його малолітнім сином та іншими особами знайомими його сина, до нього була застосована фізична сила, яка супроводжувалась пострілом з вогнепальної зброї вгору та витягуванням його та інших осіб з автомобіля з одночасним нанесенням йому тілесних ушкоджень. В подальшому, його дружина викликала карету екстреної швидкої допомоги та його було госпіталізовано до КНП «Сторожинецька багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування», де останній перебував до 04.09.2023 року, а тому він фізично не міг підписувати будь-які документи.

Зазначає, що він не втікав від працівників прикордонної служби, оскільки він був затриманий безпосередньо на території його господарства та жодного опору нікому не чинив.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки розгляд справи було проведено без його участі, при тому, що він не був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, оскаржувану постанову отримав тільки 02 листопада 2023 року.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисників: Чернушку А. Е., Симоненка В. М., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав наведених у ній, перевіривши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно приписів ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

У відповідності до приписів ст. 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за клопотанням особи, яка подає апеляційну скаргу, може бути поновлений.

Як було встановлено апеляційним судом із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, постанова районного суду була прийнята за відсутності ОСОБА_1 , при цьому відсутні докази належного його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, яке відбулося 13 жовтня 2023 року.

Копію постанови особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 отримав тільки 27 жовтня 2023 року та в десятиденний строк подав апеляційну скаргу, а тому апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції в повному обсязі виконано не було.

В оскарженій постанові суддя першої інстанції зазначив про встановлення в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, не обґрунтовуючи його та не посилаючись на докази, які б підтвердили вказаний висновок суду.

Суд першої інстанції не проаналізував та не перевірив зміст доказів.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 131847 від 28.08.2023 року та долучені до нього матеріали, апеляційний суд констатує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження існування факту події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, та наявності в діях ОСОБА_1 вказаного правопорушення.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, як зазначено у протоколі.

У судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив, що наявні в матеріалах справи документи є підроблені працівниками прикордонної служби, оскільки 28.08.2023 року близько 12 години на територію його господарства, яке розташоване по АДРЕСА_1 , без його дозволу та без рішення суду проникли працівники прикордонної служби. Під час його перебування в автомобілі, разом з його малолітнім сином та іншими особами знайомими його сина, до нього була застосована фізична сила, яка супроводжувалась пострілом з вогнепальної зброї вгору та витягуванням його та інших осіб з автомобіля з одночасним нанесенням йому тілесних ушкоджень. В подальшому, його дружина викликала карету екстреної швидкої допомоги та ОСОБА_1 було госпіталізовано до КНП «Сторожинецька багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування», де він перебував до 04.09.2023 року, а тому він фізично не міг підписувати будь-які документи.

Зазначає, що він не втікав від працівників прикордонної служби, оскільки він був затриманий безпосередньо на території його господарства та жодного опору нікому не чинив.

На підтвердження пояснень ОСОБА_1 , в судовому засіданні апеляційного суду, захисниками Чернушкою А. Е. та Симоненком В. М. було надано ряд документів, зокрема: - заяву ОСОБА_5 від 29.08.2023 р. про вчинення кримінального правопорушення, зі змісту якої вбачається, що дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_5 просить внести ТУ ДБР до ЄРДР відомості про вчинення щодо її чоловіка ОСОБА_1 працівниками прикордонної служби України злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України за фактом перевищення вказаними особи влади та службових повноважень; - відповідь керівника п`ятого слідчого відділу ТУ ДБР Сенюка М.; - адвокатський запит до Чернівецької обласної прокуратури про результати розгляду заяви ОСОБА_5 від 29.08.23; - відповідь керівника Чернівецької обласної прокуратури про результати розгляду заяви ОСОБА_5 від 29.08.23; - адвокатський запит до Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про надання інформації про результати розгляду заяви ОСОБА_5 від 29.08.23; - відповідь Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про надання інформації про результати розгляду заяви ОСОБА_5 від 29.08.23.

Факт того, що ОСОБА_1 з 28.08.2023 року знаходився на стаціонарному лікуванні, підтверджується копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1369 (а. с. 24-25) та копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 6702/816.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд констатує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження вказаних в протоколі відомостей, а суд вичерпав всі визначені законом можливості для з`ясування обставин справи, та на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності.

При цьому апеляційний суд враховує, що серед основних засад судочинства ст. 129 Конституції України визначає такий принцип, як забезпечення доведеності вини.

Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Також апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В ч. 2 ст .6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. В рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 в порушенні вимог ст. 185-10 КУпАП, у зв`язку із чим, постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя

Чернівецького апеляційного суду В. П. Давній