Справа № 459/3102/22 Провадження № 3/459/1387/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Мельникович М. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді матеріали, які надійшли від Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

13.11.2022 о 03:19 год. у м. Червонограді по вул. Набережна, 7, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Mazda 6, д. н. з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

24.02.2023 від порушника надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

У клопотанні порушник зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відеодоказів ознак алкогольного сп`яніння, які давали б можливість зробити висновок, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, та взагалі вважає, що відсутні будь-які докази, які б свідчили про такий факт. Порушник звертає увагу на те, що працівники поліції здійснювали на нього психологічний тиск, внаслідок якого було складено протокол про адміністративне правопорушення. Наголошує на тому, що матеріали справи не містять повного безперервного відеозапису, а лише фрагменти з нагрудних камер працівників поліції щодо події, яка сталася. Також в матеріалах справи відсутні дані засобу відеофіксації (модель, серія, номер, відсутні відомості, які свідчать про сертифікацію пристрою), а відтак, порушник вважає, що це є підставою для визнання такого доказу як відеозапис недопустимим. Також порушник звертає увагу на наступні порушення, допущені працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення: порушнику не було роз`яснено його права та обов`язки на місці зупинки; порушника не було відсторонено від керування транспортним засобом; не було доставлено до медичного закладу для проведення освідування на стан сп`яніння; в матеріалах справи відсутні відомості про те, чи притягувався ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП та про те, чи отримував останній посвідчення водія; працівниками поліції не було виписано направлення на огляд до медичного закладу для визначення стану сп`яніння; працівники поліції не вилучали у порушника посвідчення водія та не надавали порушнику тимчасовий дозвіл на керування т/з. ОСОБА_1 вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, зважаючи на все викладене вище, відтак, просить справу про адміністративне правопорушення закрити.

Від захисника порушника також неодноразово надходили клопотання про зупинення провадження у даній справі, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 у складі Збройних сил України. Такі клопотання були вирішені судом у постанові від 04.04.2023.

31.05.2023 від захисника порушника повторно надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, яке у судовому засіданні 01.06.2023 за клопотанням останнього було залишено без розгляду.

У судове засідання, яке відбулося 06.07.2023 порушник та його представник не з`явилися, хоча були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи (представник брав участь у попередньому судовому засіданні в режимі відеоконференції та дата наступного судового засідання була з ним узгоджена).

Від представника порушника надійшло клопотання про відкладення судового засідання та призначення наступного судового засідання в режимі відеоконференції.

Суд відмовляє у задоволенні такого клопотання, оскільки судові засідання у даній справі з аналогічних підстав вже неодноразово відкладалися, поважних причин для чергового відкладення розгляду справи представник не навів.

Порушник заявляв клопотання про допит у судовому засіданні у якості свідка працівника поліції ОСОБА_2 , який складав протокол про адміністративне правопорушення 13.11.2022. Разом з тим, суд неодноразово вживав заходів для виклику даного свідка у судове засідання для його допиту, однак такий не з`явився у судове засідання, причин неявки суду не повідомив.

Крім того, порушник заявив клопотання про допит його дружини у судовому засіданні у якості свідка, оскільки вона була присутньою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення 13.11.2022.

Разом з цим, із матеріалів справи, зокрема відеозапису, установлено, що така особа не зафіксована на відеозаписі, про неї лише говорив порушник та повідомляв, що така знаходиться в машині з дітьми.

Відтак, оскільки дружина порушника не була безпосередньо присутньою при складанні проколу, підстав для її виклику та допиту у якості свідків суддя не вбачає.

Заслухавши пояснення захисника порушника, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді відмови від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом, необхідно з`ясувати чи дійсно особа відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.

Відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення при вищевикладених обставинах повністю доведена дослідженими доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 473105 від 13.11.2022, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що порушник від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Alcotest Drager 6820 ARLJ 0181 відмовився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.11.2022, у якому зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Також у направленні вказано, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови;

- відеозаписом події від 13.11.2022, доданим до протоколу, яким підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі.

Отже, здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази є належними та допустимими з точки зору можливості їх використання в процесі доказування. Такі містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі, становлять предмет доказування та зібрані у встановленому КУпАП порядку.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є повними, взаємодоповнюючими, не викликають сумніву, належними, допустимими та, відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Щодо клопотання про закриття провадження у справі суд вважає, що таке не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Доводи порушника про те, що матеріали справи не містять повного безперервного відеозапису, а лише фрагменти з нагрудних камер працівників поліції щодо події, яка сталася, суд не бере такі до уваги, оскільки на відеозаписах зафіксований факт керування порушником транспортним засобом, факт відмови від проходження ним огляду на стан сп`яніння. В цілому порушення працівником поліції вимоги, щодо безперервності відеозапису не спростовує вину порушника у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення.

Щодо посилання порушника на те, що в матеріалах справи відсутні дані засобу відеофіксації суд до уваги не приймає, оскільки в прокотолі вказано, що відео записано на нагрудну камеру №11.

Порушник звертає увагу на те, що працівники поліції здійснювали на нього психологічний тиск, внаслідок якого було складено протокол про адміністративне правопорушення. Разом з тим, з відеозапису не вбачається таких обставин та сам порушник не надав жодних доказів, які б свідчили про вчинення на нього психологічного тиску працівниками поліції.

Доводи порушника щодо того, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, чи притягувався він до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП та про те, чи отримував останній посвідчення водія спростовуються матеріалами справи, оскільки на аркушах даної справи про адміністративне правопорушення №5 та №6 наявні відповідні документи.

Доводи порушника, щодо того, що працівниками поліції не було виписано направлення на огляд до медичного закладу для визначення стану сп`яніння також спростовуються матеріалами справи, оскільки на аркуші №3 наявне відповідне направлення.

Щодо доводу про те, що порушника не було доставлено до медичного закладу для проведення освідування на стан сп`яніння, то суд з оглянутого відеозапису встановив, що порушник від такого огляду відмовився.

Порушник та його захисник також вказували на те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом. Матеріали справи справді не містять доказів виконання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП щодо відсторонення особи, яка керує транспортним засобам, щодо якої є підстави вважати, що вона перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції від керування цим транспортним засобом. Проте, такий факт не спростовує вини порушника та не є підставою для закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Доводи порушника щодо того, що працівники поліції не вилучали у порушника посвідчення водія, не надавали порушнику тимчасовий дозвіл на керування т/з суд не бере до уваги, оскільки, виходячи з системного аналізу ст.265-1 КУпАП (тимчасове вилучення посвідчення водія) та ст.317-1 КУпАП суд приходить до висновку, що вилучення посвідчення водія при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не є обов`язковим, а стаття 317-1 КУпАП передбачає порядок дій порушника, якщо посвідчення водія у нього не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу.

Інші доводи порушника, зокрема щодо того, що йому не було роз`яснено його права та обов`язки на місці зупинки суд не бере до уваги, оскільки, за наявності інших переконливих доказів вчинення порушником адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, такі доводи не спростовують вини порушника. Такий висновок суд робить виходячи з закріпленої Конституцією України норми про те, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

За наведених обставин, приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина встановлена повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із Законом України «Про судовий збір» розмір судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 536,80 грн. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Керуючись ст. ст. 33, 130, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя: М. В. Мельникович