Справа № 164/51/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2023 року Смт. Маневичі

Суддя Маневицького районного суду Волинської області Ониско Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли відУПП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , непрацюючої,

за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 354273 від 01 січня 2023 року, ОСОБА_1 , 01 січня 2023 року, біля 04 год. 00 хвилин, на автомобільній дорозі (М-07) Київ-Ковель-Ягодин 394км., керуючи автомобілем „SKODA OCTAVIA, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожньої обстановки, не справилася з керуванням транспортним засобом, в наслідок чого здійснила з`їзд у кювет, чим порушила п.п. 12.1, 2.3 «б» Правил дорожнього руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 241761 від 01 січня 2023 року, ОСОБА_1 , 01 січня 2023 року, біля 07 год. 40 хвилин, на автомобільній дорозі (М-07) Київ-Ковель-Ягодин 394км., керувала автомобілем „SKODA OCTAVIA, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п. 2.9 „а Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнала та суду пояснила, що 01.01.2023 у нічний час, години не знає, рухалась в якості пасажира на власному автомобілі з м. Ковель в напрямку м. Київ. За кермом автомобіля перебував її знайомий ОСОБА_2 з яким у неї дружні стосунки і вони разом святкували Новий Рік. Під час святкування цієї події вона вжила невелику кількість спиртного, але ОСОБА_2 спиртного не вживав, так як лікується. На слизькій дорозі автомобіль занесло і вони з`їхали у кювет. При цьому автомобіль не пошкодився, а лише в`їхав передніми колесами повністю в пісок і подальший його рух був неможливий. Вони вийшли на дорогу, але в зв`язку з Новим Роком рух автомобілів був незначний і їм ніхто не зміг допомогти, так як не було буксирувального ременя. ОСОБА_2 попутним транспортом поїхав шукати автомобіль, який зміг би дістати її автомобіль з кювету. Вона сіла на сидіння водія, так як автомобіль був у такому положенні, що сидіти на місці пасажира було незручно. Вона періодично заводила автомобіль, щоб зігрітись, після чого глушила його. Періодично дрімала. Приблизно о 04 годині приїхали працівники поліції, які запропонували їй проїхати на стаціонарний пост поліції. Вона підкорилась вимозі працівників поліції і поїхала з ними. На посту їй було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, вона погодилась, при чому повідомила, що перед цим вживала спиртне, але від подальших пояснень відмовилась, зазначивши, що пояснення надасть під час розгляду справи в суді. В цей час вона намагалась приховати факт перебування разом з ОСОБА_2 , так як вона заміжня і це суттєво вплине на її репутацію. На даний час розуміючи, що може бути притягнута до відповідальності за те, чого не вчиняла вона згідна пояснити всі обставини цієї події.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 дав покази аналогічні поясненням ОСОБА_1 про обставини даної події.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Кривошей А.М., просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Кривошей А.М., дослідивши покази свідка ОСОБА_2 та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи вимагає від уповноваженого органу (посадової особи) насамперед повного дослідження доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні (ст. 251 КУпАП), здійснити всебічну й неупереджену оцінку цих доказів (ст. 252 КУпАП), встановити наявність обставин, що пом`якшують (ст. 34 КУпАП) чи обтяжують (ст. 35 КУпАП) відповідальність, з`ясувати чи здійснюється провадження в межах строків накладення адміністративного стягнення (ст. 38 КУпАП), з`ясувати чи заподіяно майнову шкоду вчиненим правопорушенням, чи є можливість передати матеріали справи на розгляд громадських організацій чи звільнити від відповідальності через малозначність правопорушення (статті 21,22 КУпАП).

Диспозиція ст. 124 КУпАП, за якою стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно схеми ДТП від 01.01.2023. видимих пошкоджень автомобіля не має. Даний факт підтверджено фото наданими адвокатом під час судового засідання.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння.

Як роз`яснив Пленум ВСУ у Постанові № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" судам слід ураховувати, що відповідальність заст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно складених стосовно ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення, остання, керуючи транспортним засобом порушила правила дорожнього руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, а також керувала транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

На підтвердження викладених у протоколах про адміністративні правопорушення обставин до протоколів серії ДПР18 № 354273 від 01 січня 2023 року, серії ААД № 241761 від 01 січня 2023 року, долучені два DVD-R диски з відеозаписами (один з них подано захисником), схемою місця ДТП, яка додається до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 354273 від 01 січня 2023 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів алкотестера «ДРАГЕР 6820» (виявлені ознаки сп`яніння в ОСОБА_1 0.57 проміле), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапортами поліцейського та інспектора роти обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Миронюка Б., Ілюшика О. від 01 січня 2023 року, поясненнями ОСОБА_1 від 01 січня 2023 року.

Доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, матеріали справи не містять. В матеріалах справи зафіксовано, що автомобіль, який належить ОСОБА_1 з`їхав у кювет. Автомобіль на час виявлення його працівниками поліції перебував в нерухомому стані. В протоколі зазначено факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані сп`яніння, що мало місце 01.01.2023 о 7-й годині 40 хвилин, при чому це було неможливо, так як остання вже після 4-ї години була разом з працівниками поліції тобто під візуальним наглядом працівників поліції, після чого доставлена на стаціонарний пост поліції для складення вказаних протоколів. Протокол було складено без свідків. Фіксування здійснювалось на телефон «Айфон ХR», а не на боді камеру поліцейського. Кому належить вказаний телефон в протоколі не зазначено. Згідно відеозапису встановлено, що протокол складено на стаціонарному посту поліції, що на значній відстані від місця події. При оголошенні фабули протоколу поліцейський пропускає час вчинення правопорушення. Факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 - не зафіксовано. Судом встановлено, що ОСОБА_1 підкоряючись вимогам поліцейських погодилась проїхати з ними з місця події до стаціонарного посту, де перебувала на протязі тривалого часу, про те протоколу про її адміністративне затримання складено не було. Всі ці обставини в сукупності ставлять під сумнів законність діяльності поліцейського під час складення вказаних протоколів та спростовують вину ОСОБА_1 у інкримінованих їй правопорушеннях.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції Україниі повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності (презумпція невинуватості) закріплено у ст. 62 Конституції України, згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Судова практика свідчить, що у відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу (ст. 251 КУпАП).

За таких умов сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності її вини, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином, розглядом справи в суді встановлено, що дорожня-транспортна пригода, яка сталася 01 січня 2023 року, у нічний час, на автомобільній дорозі (М-07) Київ-Ковель-Ягодин 394км., за участю автомобіля марки „SKODA OCTAVIA, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , дійсно мала місце. Проте факт керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом в момент ДТП, не знайшов свого підтвердження та не доводиться жодним належним та допустимим доказом.

Отже, оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що провадження у справі, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 36, 124, 130 ч. 1, 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно протоколів про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 354273 від 01 січня 2023 року, серії ААД № 241761 від 01 січня 2023 року, - закрити, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом десяти діб з дня винесення постанови.

Суддя Маневицького районного суду

Волинської області Ониско Р.В.