П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 171/65/23

Номер провадження 3/184/153/23

31 серпня 2023 рокум. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Томаш В.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює: Апостолівська міська рада - депутат, громадянина України, який проживає та зареєстрований АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, 2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , будучи депутатом Апостолівської міської ради VIII скликання, повноваження якого визнано відповідно до рішення І сесії Апостолівської міської ради VIII скликання № 1 від 10.01.2020 року, відповідно до п.п. «б» п. 1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень та правопорушень пов`язаних з корупцією.

23.12.2021 року, ОСОБА_1 , будучи депутатом Апостолівської міської ради VIII скликання, маючи приватний немайновий інтерес, зумовлений позаслужбовими особистими стосунками з Апостолівським міським головою ОСОБА_2 , відповідно маючи реальний конфлікт інтересів (суперечність між приватним інтересом та здійсненням представницьких повноважень, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень), в приміщенні Апостолівської міської ради за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Апостолове, вул. Центральна, буд. 65, під час пленарного засідання 28 сесії Апостолівської міської ради VIII скликання, в ході якого під номером 22 порядку денного розглядалося питання «Про внесення змін до рішення Апостолівського міської ради від 09.09.2021 №642-22/VIII «про затвердження Положення про преміювання працівників виконавчого комітету Апостолівської міської ради», ОСОБА_1 , в порушення вимог ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» публічно не повідомив колегіальний орган в особі Апостолівської міської ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів на пленарному засіданні сесії та реалізуючи дискреційні повноваження (оскільки розмір надбавки за високі досягнення у праці не є фіксованим та обов`язковим і визначається індивідуально), взяв участь в розгляді питання, голосуванні та прогосував «за». За результатами голосування прийнято рішення Апостолівської міської ради VIII скликання № 1072 від 23.12.2021 «Про внесення змін до рішення Апостолівського міської ради від 09.09.2021 №642-22/VIII «про затвердження Положення про преміювання працівників виконавчого комітету Апостолівської міської ради», згідно з яким Апостолівського міського голову ОСОБА_3 передбачалося преміювати щомісяця в розмірі 200 % до посадового окладу з урахуванням встановлених надбавок і доплат.

При цьому, між депутатом Апостолівської міської ради VIII скликання ОСОБА_1 та Апостолівським міським головою ОСОБА_2 існували позаслужбові особисті стосунки, які свідчать про наявність у ОСОБА_1 приватного інтересу немайнового характеру, зумовленого їх позаслужбовими особистими стосунками, що впливав на об`єктивність або неупередженість під час розгляду вказаного питання.

Дії ОСОБА_1 щодо не повідомлення колегіального органу в особі Апостолівської міської ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів при розгляді вищевказаного питання, кваліфіковано як правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, 23.12.2021, ОСОБА_1 , будучи депутатом Апостолівської міської ради, маючи приватний немайновий інтерес, зумовлений позаслужбовими особистими стосунками з Апостолівським міським головою ОСОБА_2 , відповідно маючи реальний конфлікт інтересів (суперечність між приватним інтересом та здійсненням представницьких повноважень, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень), в приміщенні Апостолівської міської ради за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Апостолове, вул. Центральна, буд. 65, під час пленарного засідання 28 сесії Апостолівської міської ради VIII скликання, в ході якого під номером 20 порядку денного розглядалося питання «Про преміювання міського голови в грудні 2021 року», після доповіді та поставлення на голосування даного питання, ОСОБА_1 у порушення вимог ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» публічно не повідомив колегіальний орган в особі Апостолівської міської ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів на пленарному засіданні сесії та реалізуючи дискреційні повноваження (оскільки виплата премії та її розмір не є обов`язковим і визначається індивідуально, встановлення премії є правом, а не обов`язком), взяв участь в розгляді питання, голосуванні та проголосував «за». За результатами голосування прийнято рішення Апостолівської міської ради VIII скликання № 1070 від 23.12.2021 «Про внесення змін до рішення Апостолівської міської ради №136-6/VIII від 04.02.2021 «Про оплату праці міського голови на 2021 рік», згідно з яким Апостолівському міському голові ОСОБА_4 у відсотках до посадового окладу з урахуванням встановлених надбавок і доплат, що затверджуються на пленарному засіданні міської ради.

При цьому, між депутатом Апостолівської міської ради VIII скликання ОСОБА_1 та Апостолівським міським головою ОСОБА_2 існували позаслужбові особисті стосунки, які свідчать про наявність у ОСОБА_1 приватного інтересу немайнового характеру, зумовленого їх позаслужбовими особистими стосунками, що впливав на об`єктивність або неупередженість під час розгляду вказаних питань.

Дії ОСОБА_1 щодо не повідомлення колегіального органу в особі Апостолівської міської ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів при розгляді вищевказаного питання, кваліфіковано як правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи депутатом Апостолівської міськоїради VIIІ скликання, як суб`єкт, визначений у п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України«Про запобіганнякорупції», на якого поширюється дія цього Закону, на пленарному засіданні 28 сесії Апостолівської міської ради 23.12.2021 у її приміщенні,за адресою:Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Апостолове, вул. Центральна, буд. 65, маючи приватний немайновий інтерес,зумовлений позаслужбовими особистими стосунками з Апостолівським міським головою ОСОБА_2 , відповідно, маючи реальний конфлікт інтересів, під час розгляду питання «Про внесення змін до рішення Апостолівської міської ради №136-6/VIII від 04.02.2021 «Про оплату праці міського голови на 2021 рік»,у порушення вимог ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», публічно не повідомив колегіальний орган в особі Апостолівської міської ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів та взяв участь в розгляді питання, голосуванні та проголосував «ЗА».

Дії ОСОБА_1 щодо не повідомлення колегіального органу в особі Апостолівської міської ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів при розгляді вищевказаного питання, кваліфіковано як правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28.03.2023 року адміністративній матеріали №171/65/23 3/184/153/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, адміністративній матеріали №171/67/23 3/184/154/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та адміністративній матеріали №171/68/23 3/184/183/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП в одне провадження під загальним №171/65/23, 3/184/153/23.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які є належними, допустимими та достатніми, а тому, просив визнати останнього винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті.

Захисник Шпакова Т.С. у судовому засіданні надала клопотання про закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП, у діях ОСОБА_1 .. У судовому засіданні захисник підтримала клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КПК України та вказала, що для кваліфікації рішення таким, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно встановити наявність факту приватного інтересу, наявності суперечності між приватним інтересом та представницькими повноваженнями, наявність повноважень на прийняття рішення та наявності факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Проте, наявність таких обставин не доведено. Зазначала, що волевиявлення ОСОБА_1 , як депутата, щодо прийняття рішення в складі колегіального органу міської ради, не може бути підставою для встановлення в його діях конфлікту інтересів. Захисник звертала увагу про вільне тлумачення поняття позаслужбових стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , до якого, на її переконання, не може відноситися доброзичливе ставлення до оточуючих та вступ у спілкування. Вважала недоведеними наявність тісних соціальних зв`язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , особистої зацікавленості та будь-яких особистих стосунків між ними. Також зазначала, що висновки щодо вчинення ОСОБА_1 дій в умовах реального конфлікту інтересів ґрунтуються на недопустимих доказах, оскільки докази «дружніх стосунків» між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджені матеріалами негласних слідчих дій, проведених у кримінальному провадженні № 0000569 від 01.10.2021 щодо ОСОБА_5 , за відсутності даних про проведення НСРД щодо ОСОБА_1 .. Жодних об`єктивних даних, які б свідчили про те, що мали місце розмови саме між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а не іншою особою, немає. Більше того, зміст таких розмов не свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів, а сам факт таких розмов ОСОБА_1 категорично заперечується. Об`єктивних даних та доказів, які б підтверджували участь саме ОСОБА_1 у телефонних розмовах з Осою 16.11.2021 та 17.12.2023, органом, який складав протоколи та прокурором у судовому засіданні, не надано.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав та просить суд закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Визначення доказів в справах про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований статтею 251 КУпАП. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначеніст. 255 цього Кодексу.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України "Про міжнародні договори" від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію "Про захист прав людини і основоположних свобод"(далі Конвенція), а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Відповідно достатті 17Закону України« Провиконання рішеньта застосування практики Європейського суду зправ людини» N3477від 23лютого 2006року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно дост.62 Конституції України. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до копій матеріалів НСРД (негласних слідчих (розшукових) дій, проведених у кримінальному провадженні №000569 від 01.10.2021, долучених до протоколу в якості доказів, за період проведення заходів, a саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, відповідно до ст. 263 КПК України, проведених у період з 08.11.2021 року по 22.12.2021 року, в рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_1 , зафіксовано 16 абонентських з`єднання між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в ході яких останній консультувався із ОСОБА_1 та надавав йому особисті доручення різноманітного характеру.

Одночасно, вивченням матеріалів НСРД прокуратурою відділу Дніпропетровської обласної прокуратури встановлено, що у діях депутата Апостолівської міської ради ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

У зв`язку із наведеним, старшим оперуповноваженим управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області ДСР НП України підполковником поліції Трофімовим М.М. складено протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені частинами 1 та 2 ст.172-7КУпАП стосовно ОСОБА_1 ..

Як на доказ вини, до протоколу надано копії наступних документів:

- постанова прокурора про направлення матеріалів зібраних в ході досудового розслідування, для притягнення особи до адміністративної відповідальності від 19.12.2022 року;

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні за № 000569;

- протокол допиту свідка ОСОБА_1 в рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 000569;

- запит прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури Д.Дикого до виконкому Апостолівської міської ради від 09.12.2022 року;

- рішення Апостолівської міської ради про початок повноважень депутатів Апостолівської міської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 10.11.2020 року;

- протокол 28 сесії VІІІ скликання Апостолівської міської ради від 23.12.2021 року;

- рішення Апостолівської міської ради від 23.12.2021 року про оплату праці міського голови на 2022 рік;

- протокол огляду оптичних дисків від 07.03.2023 року;

- копія протоколу НСРД від 20.01.2022 року в рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 000569;

- витяг з положення про Департамент стратегічних розслідувань НП України.

Відповідно до принципу "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі "Кобець проти України" від 14.02.2008р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.06.2022 року у справі №2-591/11 вказала, що інститут аналогії закону і аналогії права первісно був доктринально обґрунтований і застосовувався судами задовго до часткового відображення цього інституту в законодавстві. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані,але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються процесуального права. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Кримінальний процесуальний кодекс України визначає, що відомості про факт проведення негласних слідчих (розшукових) дій не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 246 КПК), у свою чергу, виготовлення копій протоколів проведення негласних слідчих (розшукових) дій та додатків до них не допускається (ст. 254 КПК), а використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій в інших цілях можливе лише на підставі ухвали слідчого судді (ст. 257 КПК).

Належність доказів як внутрішня їх властивість полягає у спроможності їх встановлювати наявність або відсутність обставин, які згідно зі статтею 91 КПК підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Натомість допустимість доказів як їх зовнішня властивість полягає у дотриманні вимог КПК стосовно їх отримання і процесуального оформлення.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, підхід Європейського Суду з прав людини до вирішення питання допустимості доказів ґрунтується на концепції справедливого судового розгляду. Не кожні порушення вимог законодавства є безумовними підставами для визнання доказів недопустимими за умови їх перевірки у змагальній процедурі. Вирішальне значення для ухвалення судами рішення щодо допустимості доказів має встановлення наявності або відсутності порушення права на захист, а також перевірка того, чи були надані стороні захисту такі ж можливості дослідження і оцінки доказів, як стороні обвинувачення.

Під час вирішення питання про можливість використання результатів НСРД у кримінальному провадженні про кримінальні правопорушення, які не є тяжкими чи особливо тяжкими, Верховний Суд орієнтує судову практику на таке: якщо на момент проведення НСРД існували достатні підстави для обґрунтованого припущення щодо вчинення особою діяння, яке кваліфікується відповідно до закону про кримінальну відповідальність як тяжкий або особливо тяжкий злочин, а в ході проведення подальшого досудового розслідування кваліфікацію було змінено на таку, що передбачає відповідальність за нетяжкий злочин або проступок, то фактичні дані, отримані в результаті проведення НСРД, можуть бути доказами в цьому кримінальному провадженні. Якщо ж на момент проведення НСРД вказані підстави для кваліфікації діяння як тяжкого не існували (тобто кваліфікація була помилковою або свідомо «завищеною»), отримані в їх результаті фактичні дані не можуть бути визнані доказами.

Так, відповідно до ст. 255 КПК України відомості, речі та документи, отримані в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які прокурор не визнає необхідними для подальшого проведення досудового розслідування, повинні бути невідкладно знищені на підставі його рішення, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті та статтею 256цього Кодексу. Забороняється використання зазначених у частині першій цієї статті матеріалів для цілей, не пов`язаних з кримінальним провадженням, або ознайомлення з ними учасників кримінального провадження чи будь-яких інших осіб.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 257 КПК України, якщо в результаті проведення негласної слідчої (розшукової) дії виявлено ознаки кримінального правопорушення, яке не розслідується у даному кримінальному провадженні, то отримана інформація може бути використана в іншому кримінальному провадженні тільки на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора.

Частиною 2 ст. 257 КПК України визначено, що передання інформації, одержаної внаслідок проведення негласних слідчих (розшукових) дій, здійснюється тільки через прокурора.

Відповідно до матеріалів справ про адміністративні правопорушення і було встановлено відсутність жодних відомостей щодо ухвалення слідчим суддею апеляційного суду такої ухвали, про яку йде мова в ст. 257 КПК України. Про це ж повідомив і прокурор в засіданні апеляційного суду.

Отже, виходячи з наведених норм закону, використання результатів НСДР можливе лише у кримінальному провадженні та на підставі відповідної ухвали слідчого судді, а тому в рамках справи про адміністративне правопорушення неможливо використовувати докази, які здобуті за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Однак, в порушення вимог вказаної статті КПК України, як доказ у справі про адміністративне корупційне правопорушення долучено протокол огляду документів, яким оглядалися отримані за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій оптичний диск DVD-R, на якому знаходяться файли, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж проведених у період з 08.11.2021 року по 22.12.2021 року, що був здобутий як доказ в рамках проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні та копія протоколу за результатами НСРД.

Більш того, НСДР проводились щодо ОСОБА_5 , безпосередньо стосовно ОСОБА_1 НСРД не проводились.

Досліджуючи цей аспект питання виходить з того, що у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення розцінюються як кримінальні провадження про злочини невеликої тяжкості.

Тож, можна зробити висновок, що посадова особа, яка складала протокол про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 надав оцінку копіям процесуальних документів із матеріалів кримінальної справи та склав протокол про адміністративні правопорушення, (протоколам допитів, протоколам за результатами негласних слідчих (розшукових) дій та ін.), до того часу, як така оцінка була здійснена судом у кримінальному провадженні у передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

В зв`язку із цим необхідно зазначити, що кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинуватою доти, поки її винність не буде встановлена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому дотримуються хоча б мінімальні встановлені вимоги справедливості судочинства. Це положення відтворюється в ст. 17 КПК. Ця норма закріплює одне з найважливіших положень демократичної, правової держави, що знайшло своє відображення у ст. 62 Конституції України, у п. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ч. 2 ст. 2 Кримінального кодексу України, - презумпцію невинуватості.

Наведені обґрунтування положень кримінального процесуального закону та практики Європейського суду з прав людини, а також судової практики Верховного Суду ставлять під сумнів законність витребування та отримання копій матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_1 і використання їх як доказ у справі про адміністративне правопорушення.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Як зазначено у диспозиції ч.1, 2 ст.172-7КУпАП відповідальність за даною нормою закону настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".

У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

У ч.1 ст.1ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

За змістом зазначеної статті суб`єктивна сторона корупційного діяння характеризується тим, що воно вчинюється лише з корисливих спонукань. Особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага.

Відповідно до п/п «в» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія зазначеного Закону, є в тому числі і посадові особи органу місцевого самоврядування.

Згідно ч.1ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

Приватний інтерес будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Метою корупційного правопорушення є одержання неправомірної вигоди.

Аналізуючи вищенаведені положення КУпАП у сукупності з положеннями Закону України «Про запобігання корупції», апеляційний суд зазначає, що адміністративна відповідальність щодо порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів настає лише за неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, хоча ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» і передбачено обов`язок особи повідомляти про наявність у неї потенційного чи реального конфлікту інтересів, проте адміністративна відповідальність за ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП настає лише за неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Отже, чинним законодавством не передбачено адміністративної відповідальності за неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї потенційного конфлікту інтересів.

При вирішенні питання про наявності або відсутність у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів, суд виходить з встановлених в судовому засіданні обставин та відповідних ним норм діючого законодавства.

Як вбачається з роз`яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року, аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч.1 ст.1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до Методичних рекомендацій НАЗК від 21.10.2022 року №13 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів», приватним інтересом може вважатися будь-який як майновий, так і немайновий інтерес. Закон допускає необмежене коло обставин та ситуацій, що можуть свідчити про наявність приватного інтересу чи зумовлювати його виникнення за певних умов.

Приблизний перелік позаслужбових стосунків із фізичними чи юридичними особами, що можуть зумовлювати виникнення приватного інтересу: сімейні стосунки, особисті стосунки, дружні стосунки, стосунки, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

При вирішенні питання щодо наявності приватного інтересу у сфері службових повноважень, як складової конфлікту інтересів слід у кожному випадку враховувати конкретні обставини, відносини та зв`язки особи, обсяг її службових/представницьких повноважень під час прийняття того чи іншого рішення.

В супереч наведених вимог, в протоколах про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не наведено, який саме вид позаслужбових стосунків мали ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , що є необхідною складовою для встановлення наявності або відсутності таких позаслужбових стосунків та відповідно встановлення факту наявності або відсутності дій ОСОБА_1 в умовах реального конфлікту інтересів.

Отже, як на доказ існування позаслужбових відносин старший оперуповноважений УСР в Дніпропетровській області ДСР Національної поліції України послався на результати проведення НСРД, зокрема абонентськими з`єднаннями в період з 08.11.2021 року та 22.12.2021 року ОСОБА_1 з ОСОБА_7 ..

Висновки про наявність позаслужбових відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ґрунтуються виключно на обставинах, набутих в ході НСРД та протоколах про адміністративні правопорушення, пов`язаних з корупцією.

Разом з цим, суд погоджується з доводами сторони захисту про те, що отримані у ході оперативно - розшукових заходів докази, зокрема, копією протоколу огляду від 15.12.2022 року, яким оглядалися отримані за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій оптичний диск DVD-R, на якому знаходяться файли, які були отримані в ході проведення НСРД, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж проведених у період з 08.11.2021 року по 22.12.2021 року та копією протоколу за результатами проведення НСРД від 20.01.2022 року, не може бути прийнятий як доказ у даній справі.

Інших доказів, що підтверджують наявність будь-яких позаслужбових відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.

Таким чином, встановлені обставини справи, дозволяють стверджувати про те, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях останнього, які вказані у протоколах про адміністративне правопорушення, реального конфлікту інтересів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 172-7 КУпАП, а висновки про це, наведені в оскаржуваній постанові не ґрунтуються на нормах процесуального та матеріального права.

Крім того, у протоколах про адміністративне правопорушення, який покладений в основу постанови, не зазначено будь-яких відомостей, які б поза розумним сумнівом вказували на наявність позаслужбових стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , крім того не зазначено про те, що при голосуванні ОСОБА_1 надавав якусь перевагу чи вчинив будь-які інші дії, які б свідчили про наявність приватного інтересу та виходили за межі його повноважень при вирішенні питання на розгляді сесії, в межах своєї компетенції, чи іншим чином допустив суперечності між приватним інтересом та своїми повноваженнями, які вплинули (впливали) на об`єктивність чи неупередженість прийнятого неї рішення.

Згідно положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

У зв`язку з чим, виходячи з недоведеності перед судом наявності таких обов`язкових складових реального конфлікту інтересу, як суперечності між приватним інтересом ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями, та впливу такої суперечності на вчинення чи невичнення ним дій, які являлися його безпосередніми посадовими обов`язками, без конкретизації його приватного інтересу майнового характеру, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.172-7, п.1 ст. 247 КУпАП, ст. 376 ч.2 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш