Житомирський апеляційний суд
Справа №288/2560/22 Головуючий у 1-й інст. Зайченко Є. О.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника Подоль Андрія Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника Подоль Андрія Володимировича на постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 03 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 03 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 29 грудня 2022 року о 22.24 годині на а/д Житомир Сквира 74 км, керував транспортним засобом марки ВАЗ -2109 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Drager» 6810», та проведення такого огляду в медичному закладі, відмовився.

Своїми діями порушив пункт 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, захисник Подоль Андрій Володимирович подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апелянт, зокрема, посилається на те, що його протокол складений у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, копія протоколу не вручалася, у протоколі не вказано рік вчинення правопорушення та реквізити документа, на підставі якого встановлено особу правопорушника, направлення на огляд виписано пізніше часу складення протоколу тощо.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення від 29.12.2022, акт огляду на стан сп`яніння; рапорт працівника поліції; відеоматеріали.

Оцінивши зазначені докази, суд першої інстанції зробив висновок, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є повністю доведеною, його дії кваліфіковано правильно, як керування особи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КупАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

За змістом статті 256 КУпАП, якщо протокол про адміністративне правопорушення складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, то особа має безумовне право ознайомитися зі змістом протоколу, із суттю правопорушення, а також зі своїми правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

Відповідно до змісту складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, він був складений у присутності останнього.

В клопотання про закриття провадження у справі, поданому до суду першої інстанції, та в апеляційній скарзі ОСОБА_1 звертав увагу на те, що протокол в його присутності не складався, права та право на надання пояснень на роз`яснювалися, копія протоколу не вручалася.

Зазначені пояснення ОСОБА_1 підтверджуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи. Вбачається, що працівники поліції не складали протокол у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не роз`яснювали йому будь-яких прав та суті вчиненого правопорушення, а повідомили ОСОБА_2 , що мають намір скласти відносно нього протокол. Таким чином, відеозапис обставин події свідчить про те, що уповноваженими особами були проігноровані вимоги глави 19 КУпАП, та в спілкуванні з ОСОБА_2 вони обмежилися лише проведенням процедури проходження огляду на стан сп`яніння із висловленням пропозиції на проходження огляду на місці зупинки або в лікувальному закладі. Однак, зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не ознайомлювали.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В п. 39 Рішення ЄСПЛ «Лучанінова проти України» Суд зробив висновок, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушив заявник у зазначеній справі, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться (справа про адміністративне правопорушення), є кримінальним для цілей застосування Конвенції.

Згідно зі статтею 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Відповідно до змісту частини сьомої статті 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що працівниками патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були порушенні вимоги КУпАП, за яких цей протокол не можна визнати належним та допустимим доказом, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного рішення. Тому апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Подоль Андрія Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , постанову судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 03 березня 2023 року задовольнити.

Постанову судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 03 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь