Справа 350/1504/23
Номер провадження 3/350/532/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Пулик М.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, інваліда ІІІ групи, не одруженого, українця, громадянина України, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

у с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №252115, 29.08.2023 о 00 год. 44 хв. у сел.Рожнятів вул.Січових Стрільців водій керував автомобілем SKODA Fabia д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, різка зміна шкірного покриву обличчя, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження тесту на факт вживання алкоголю відмовився у спеціалізованому закладі м.Івано-Франківськ у лікаря нарколога відмовився та і на місці зупинки т/з, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засідання ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення заперечив та пояснив, що автомобілем в стані сп`яніння не керував, як і не відмовлявся пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння. Зокрема пояснив, що приблизно о 00 годин 29.08.2023 він керував автомобілем в сел.Рожнятів, де був зупинений поліцейським, у зв`язку із введенням комендантської години. Поліцейський запідозрив, що він може перебувати у стані алкогольного сп`яніння та запропонував на місці продути прилад «Драгер», на що він відмовився, оскільки недовіряв результатам такого приладу та хотів пройти огляд у лікарні. Не заперечує, що поліцейський міг відчути від нього якийсь запах, через його фізіологічний стан, оскільки в нього хвороба гломерулонефрит, і через порушення фільтраційної та видільної функцій нирок в нього виникає запах аміаку з рота. Він є особою з інвалідністю і 28.08.2023 через погане самопочуття відвідував свого лікуючого лікаря, йому було призначено відповідне лікування. У Рожнятівській лікарні його оглянула лікар, яка не виявила в нього жодних ознак сп`яніння та була здивована причиною його доставлення для огляду. В лікарні поліцейський вимагав надати йому прилад для продування, однак він заперечив, оскільки такий засіб для огляду можна було застосувати й на дорозі. Будучи впевненим в тому, що алкоголю він не вживав, то сказав, що хоче здати кров на аналіз, про що лікар та поліцейські не заперечили, і у нього було здійснено забір крові. Після того, як у нього було відібрано кров, поліцейський сказав що потрібно їхати у інший лікувальний заклад, оскільки у нього є сумніви у достовірності тесту, який проведе лікар Рожнятівської лікарні. Він неодноразово стверджував поліцейському, що цього достатньо і немає потреби їхати у інші медичні заклади для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки здав кров у Рожнятівській лікарні. Однак поліцейський припустив, що у лікарки, яка проводить огляд, ймовірно відсутня ліцензія для проведення таких дій. При цьому поліцейський не запитав у лікарки чи має вона відповідні дозвільні документи, а у її присутності робив припущення, що вона не уповноважена проводити такий огляд. Також поліцейський робив припущення, що лікарка відмовить йому надати для ознайомлення дозвільні документи, однак не ставив перед нею таких питань, хоча вона сиділа поруч. Такі дії поліцейського вважає незаконними, оскільки він не повинен їздити у будь-які лікувальні заклади, які захоче поліцейський. Разом з тим, поліцейський відвіз його у Калуську лікарню. Прибувши на місце лікарі Калуської лікарні не зрозуміло чому не забезпечили проведення огляду на стан сп`яніння. Після цього поліцейський наказав їхати у Івано-Франківський наркологічний диспансер. Дорогою до такого закладу він поговорив із адвокатом, який йому роз`яснив, що він має право пройти огляд у найближчому лікувальному закладі, і не зобов`язаний проходити у огляд повторно у інших медичних установах. У зв`язку з цим у місті Івано-Франківську він почав стверджувати поліцейським, що не буде проходити огляд у Івано-Франківську, оскільки вже здав забір крові на алкоголь у Рожнятові. При цьому поліцейські так і не змогли доставити його у медичний заклад Івано-Франківського наркологічного диспансеру, оскільки не знайшли дорогу. На його думку поліцейські самі не розуміли для чого й куди вони приїхали. В кінцевому результаті, відносно нього склали протокол, який є незаконним, оскільки він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння та пройшов його у Рожнятівські лікарні. В протокол він вніс свої заперечення та вказав, що пройшов медичну експертизу в Рожнятівській лікарні, а дії поліцейських вважає незаконними. Також йому не було вручено копію протоколу, в протоколі неправильно вказано час зупинки під його керуванням, а також час його складання. У зв`язку із зазначеним, вважає, що провадження у справі слід закрити, оскільки стверджувати, що він відмовився від огляду на стан сп`яніння за вищеописаних обставин буде незаконно. Просив провести об`єктивний розгляд його справи, допитати лікаря, що здійснила огляд та вивчити представлені для огляду в судовому засіданні медичні документи, які вказують на його хронічну хворобу.

Свідок ОСОБА_2 , лікар з невідкладних станів КНП «Рожнятівська багатопрофільна лікарня» РСР дала суду показання про те, що вона проводила огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , якого доставили в лікарню працівники поліції. Вона проходила відповідні курси в 2022 році, має право та досвід здійснення такого огляду. Огляд розпочався о 00 год.20 хв. Для проведення огляду крім неї були задіяні дві медичні сестри, які в той час перебували на приймальному покої лікарні. Вона застосувала різні методи дослідження з метою виявлення стану сп`яніння, зокрема шляхом зовнішнього огляду ОСОБА_1 , який був у чистому одязі, шкірні покриви чисті, артеріальний тиск в нормі. ОСОБА_1 перебував в абсолютно адекватному стані, орієнтувався в часі та просторі, зіниці очей не були розширені, запаху алкоголю з ротової порожнини не відчувалося. У зв`язку з чим у поліцейських виникла підозра, що ОСОБА_1 міг вживати алкогольні напої вона не знає. Огляд нею проводився за направленням поліцейського. ОСОБА_3 заперечував, що вживав спиртні напої. Вона запропонувала ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою сертифікованого технічного приладу «Драгер», однак останній відмовився продувати, мотивуючи тим, що він такий самий прилад міг продути на місці зупинки автомобіля Відмовляючись від приладу ОСОБА_4 просив взяти в нього кров на аналіз. Його прохання було задоволено, після проведення зовнішнього огляду у ОСОБА_1 було відібрано біологічний матеріал (кров), яку в подальшому було направлено для проведення біологічного дослідження на вміст алкоголю. Поліцейський вказав, що водія буде в подальшому доставлено для повторного огляду в іншу лікарню. Що стало причиною для такого рішення поліцейського, вона пояснити не може, поліцейський повторював, що в нього є сумніви в достовірності проведення огляду саме в цьому медичному закладі. При цьому, вона мала дозвіл та відповідну кваліфікацію на проведення оглядів на стан алкогольного сп`яніння. У висновку вона вказала, що ОСОБА_1 , відмовився від Драгера. В акті медичного огляду до даного висновку, було відмічено, що ознак сп`яніння не виявлено, однак висновку та діагнозу за результатами огляду не було здійснено, а так само вона вказала, що «від драгеру відмовився». Поліцейському слід було дочекатися лабораторного дослідження крові, щодо виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. КНП «Рожнятівська багатопрофільна лікарня» РСР є медичним закладом на який покладено обов`язок здійснювати медичний огляд водіїв на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння. Свій підпис у висновку ОСОБА_1 дійсно поставив, однак чи йому було вручено копію висновку не пам`ятає.

За клопотанням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності судом витребувано у КНП «Рожнятівська багатопрофільна лікарня» РСР та надано до суду Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №57, що заповнений 29.08.2023 о 00 год.20 хв.

Вислухавши особу, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, свідка, вивчивши матеріали адміністративної справи, оцінивши всі докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження у справі підлягає до закриття за відсутністю складу адміністративного правопорушення з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Слід звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з урахуванням правової природи порушення, його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини", "Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").

При цьому, Європейський суд зазначав про те, що санкція у виді позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності».

Отже, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні вищевказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносити у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Щодо об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то визначені склади об`єктивної сторони даного правопорушення полягають у:

- керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння;

- керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння;

- керуванні транспортним засобом в стані іншого сп`яніння;

- керуванні транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння;

- передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває під впливом таких лікарських препаратів;

- відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єкт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП спеціальний водій, тобто особа, яка керувала транспортним засобом в стані сп`яніння або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Отже, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП є керування транспортним засобом водієм в стані сп`яніння або його відмова від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений ст.266 КУпАП, положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі за текстом - Інструкція), а також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі за текстом - Порядок).

Відповідно до ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розділ 3 Інструкції регламентує проведення огляду у закладах охорони здоров`я та передбачає, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних вище.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 5).

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Тобто, незалежно від методу встановлення факту перебування особи в стані алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, лікарем складається акт медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Разом з тим, відповідно до п.9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Таке ж положення передбачено і пунктом 7 Порядку.

Ознаками алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, згідно з ознаками, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З вищезазначених приписів чинного законодавства України вбачається, що працівники поліції, встановивши факт керування автомобілем особою, в якої наявні ознаки алкогольного сп`яніння, дотримуючись встановленого законом порядку, повинні запропонувати водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. У разі незгоди водія або із результатами огляду або на проведення зазначеного огляду поліцейським, такий огляд повинен бути проведений в закладі охорони здоров`я. При цьому, час протягом якого поліцейський повинен забезпечити водія до медичного закладу становить дві години.

Отже, законодавство чітко регламентує огляд водія для визначення стану сп`яніння, дотримання визначеної процедури та порядку якого є однією з підстав для притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 поставлено у вину те, що він керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Однак, з таким висновком суд не може погодитися з огляду на таке.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення він порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суду, особою, що направила матеріали на розгляд суду було надано: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1), копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с.2), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі за текстом Акт огляду) (а.с.3), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі за текстом Направлення на огляд водія транспортного засобу) (а.с.4), рапорт інспектора СРПП (а.с.5-6), Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.7), 4 багатофункціональні цифрові відеодиски, які поміщено у паперовий дисковий конверт (а.с.9).

У судовому засідання ОСОБА_1 ствердив, що 29.08.2023 на місці зупинки транспортного засобу марки SKODA Fabia д.н.з. НОМЕР_1 працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився, обґрунтувавши свою відповідь тим, що не вживав алкогольних напоїв, а приладу Драгер не довіряє. Забажав пройти огляд в медичному закладі.

Оскільки відеофіксація, відповідно до ст.251 КУпАП є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом досліджено відеозаписи з нагрудних відеокамер працівників поліції, які містяться на багатофункціональних цифрових відеодисках.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису з назвою «2023_0829_000423_055», який розміщений на одному з дисків доданих до матеріалів справи, суд встановив, що 29.08.2023 о 00:06 працівник поліції зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що водій відмовився. Після цього поліцейський запропонував проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився.

З направлення на огляд водія транспортного засобу (а.с.5) встановлено, що ОСОБА_1 направлено на огляд в КНП «Рожнятівська багатопрофільна лікарня» РСР о 00 годин 17 хвилин, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови.

Проте, в акті медичного огляду, що витребуваний з лікарні на вимогу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складеного лікарем медичного закладу КНП «Рожнятівська багатопрофільна лікарня» РСР ОСОБА_2 29.08.2023 о 00:20 год., зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у адекватному стані, орієнтується у просторі та часі, мова та хода не порушена, в позі ромберга стійкий, точні рухи не порушені, запах алкоголю з рота відсутній. Отже, лікарем медичної установи встановлено відсутність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 на час його доставки у лікарню.

З інших відеозаписів вбачається, що о 00:15 год. ОСОБА_1 був доставлений на приймальний покій КНП «Рожнятівська багатопрофільна лікарня» РСР. Перебуваючи у кабінеті для проведення огляду у присутності лікаря та медичних сестер ОСОБА_1 відмовився на пропозицію поліцейського продути прилад «Драгер» та просив взяти кров для визначення стану алкогольного сп`яніння. Присутня лікар ОСОБА_2 не заперечила щодо можливості проведення огляду ОСОБА_1 за допомогою забору крові, як і не заперечили працівники поліції. Після цього о 00:34 год. медичний працівник відібрала у ОСОБА_1 кров за допомогою введення шприца у вену правої руки. Після цього лікар ОСОБА_2 за вказівкою поліцейського внесла до висновку запис «відмовився від драгеру».

На відеозаписі з назвою «2023_0829_002424_059» зафіксовано, що після фактичного огляду ОСОБА_5 лікарем, поліцейський вказує, що він не впевнений, що в лікаря є ліцензія на проведення медичного огляду водіїв. При цьому, на відеозаписах знайшли своє підтвердження доводи ОСОБА_1 про те, що поліцейський не переконався у лікарки чи має вона відповідні дозвільні документи, а у її присутності робив припущення, що вона не уповноважена проводити такий огляд. Поліцейський стверджував ОСОБА_1 , що лікарка відмовить йому надати для ознайомлення дозвільні документи, однак не ставив перед нею таких питань, хоча вона була присутня поруч. Після цього поліцейський зазначив, що має право користуватися медичною експертизою, що проводиться у Калуші. ОСОБА_1 при цьому заперечив можливість проходження огляду в Калуші чи іншому медичному закладі та вимагав пройти медичну експертизу в закладі охорони здоров`я - Рожнятівській КНП. На цьому записі о 00:27 год. також зафіксовано, що інспектор поліції стверджує, що він «на свій розсуд везе в Калуш», «що поліція каже, то маєте робити».

На записі 2023_0829_003424_061, о 00:37 год. видно, що ОСОБА_1 підписує наданий ОСОБА_2 висновок, копію якого отримує поліцейський, після чого вони виходять з медичного закладу.

Надаючи оцінку проведеній процедурі огляду, що відображена на вказаних відеозаписах та описана у Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та акті до нього, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 в медичному закладі не відображали його відмову від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння. ОСОБА_1 вчиняв дії, які вимагала лікар та здав кров для виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Важливим у цій ситуації є те, що ані лікарка, яка проводила огляд, ані працівники поліції, які були присутні, не заперечили щодо можливості проведення огляду ОСОБА_1 саме за допомогою лабораторного дослідження біологічного матеріалу. При цьому, вищезазначена Інструкція не забороняє проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння шляхом лабораторного дослідження, а в судовому засіданні лікар ОСОБА_2 підтвердила можливість проведення такого огляду зазначеним методом. Окрім цього, з відеозаписів не вбачається чи роз`яснили поліцейські водію процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. За таких обставин, суд приходить до переконання, що факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у КНП «Рожнятівська багатопрофільна лікарня» РСР, на підставі якої складено протокол про адміністративне правопорушення, не зафіксовано, а також не доведено у визначеному законом порядку, що свідчить про порушення процедури проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння.

Не заповнення графи №10 Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якій не встановлено чи перебуває особа в стані сп`яніння чи ознак сп`яніння у особи не виявлено, було передчасним, оскільки водію було надано альтернативна можливість здачі на лабораторне дослідження крові. Зазначення в даній графі «Від драгеру відмовився», на думку суду, не можна розцінити, як належний висновок щодо огляду водія.

Надаючи оцінку зазначеним у протоколі відомостям про факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння у «спеціалізованому закладі м.Івано-Франківська у лікаря нарколога», суд зазначає таке.

ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №252115, який було складено у м.Івано-Франківську, інкриміновано порушення вимоги п.2.5 Правил дорожнього, а саме вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на факт вживання алкоголю у спеціалізованому закладі м.Івано-Франківськ у лікаря нарколога. При цьому, в протоколі не вказано, що ОСОБА_1 о 00:20 пройшов в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Як ствердив у судовому засіданні ОСОБА_1 , що також вбачається і з переглянутих відеозаписів, у Рожнятівській лікарні він неодноразово стверджував поліцейському, що він здав кров для відповідного аналізу. Однак поліцейський наполягав на необхідності їхати у інші медичні заклади, зокрема Калуську лікарню або Івано-Франківський наркодиспансер.

У Калуській лікарні проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не було забезпечено з невідомих причин.

Після цього поліцейські сказали їхати у Івано-Франківський наркологічний диспансер.

З відеозаписів також не зафіксовано, чи доставили поліцейські ОСОБА_1 до Івано-Франківського наркологічного диспансеру, оскільки факту їхнього перебування у зазначеному закладі немає.

Суд звертає увагу також на те, що направлення на огляд водія для визначення стану сп`яніння, яке долучене до матеріалів справи, було виписане поліцейським саме в КНП «Рожнятівська багатопрофільна лікарня».

Водночас інших направлень, зокрема до спеціалізованого закладу м.Івано-Франківськ матеріали справи не містять. При цьому суд звертає увагу, що доставлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я міста Івано-Франківська не узгоджується з приписами Інструкції, якою передбачено, що водій повинен бути доставлений саме у найближчий лікувальний заклад, яким у даному випадку є КНП "Рожнятівська багатопрофільна лікарня" РСР.

Оскільки у закладах охорони здоров`я встановлюється факт алкогольного сп`яніння особи за результатами обстеження особи лікарем, або за результатами лабораторних досліджень біологічного середовища особи (слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук чи кров), які вносяться до акта медичного огляду, у поліцейського, який доставив ОСОБА_1 на огляд до КНП «Рожнятівська багатопрофільна лікарня» РСР не було підстав додатково пропонувати водію пройти огляд у іншому медичному закладі, який розташований за 50 км від місця зупинки.

Підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, у даному випадку згідно з вимогами Інструкції мав бути висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, проведеного лікарем у КНП «Рожнятівська багатопрофільна лікарня» РСР.

ЄСПЛ у справі «Малофєєв проти Росії» та «Карелін проти Росії» сформулював позицію, за якою у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

При цьому слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє достатніми для досягнення поставленої мети, суд не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Враховуючи встановлені вище обставини, суд вважає викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №252115 обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідно до яких він відмовився від проходження тесту на факт вживання алкоголю у спеціалізованому закладі м.Івано-Франківськ у лікаря нарколога, такими, що не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки підстав для проведення медичного огляду у вказаному закладі не було. У зв`язку з цим у суду немає підстав вважати, що ОСОБА_1 повинен був пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я м.Івано-Франківська, а його відмова від проходження огляду у такому закладі не свідчить про його відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. До такого висновку слід прийти також з урахуванням того, що серед матеріалів справи немає жодного документального підтвердження про направлення ОСОБА_1 у вказаний заклад охорони здоров`я.

Також, суд зважає і на те, що на відеозаписах не зафіксовано ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , увага водія зосереджена, ознаки порушення координації рухів відсутні, хода стійка та жодним чином непохитна, поведінка абсолютно адекватна та відповідає навколишній обстановці, а вимова чітка, конкретна та послідовна, оскільки водій абсолютно чітко відповідає на всі запитання та вимоги поліцейських, і він швидко та послідовно реагує на усні звернення у свою сторону від поліцейських, на запитання працівників поліції та лікаря він відповідав чітко.

Отже, жодна з наведених в протоколі ознак алкогольного сп`яніння не знайшли свого підтвердження матеріалами справи та фактично були зазначені з єдиною метою, для того, щоб забезпечити відображення в протоколі декількох ознак сп`яніння, як того вимагає Інструкція.

Наявні в матеріалах провадження письмові докази, а саме: акт огляду та направлення на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які складені одноособово поліцейським, не є доказами винуватості ОСОБА_1 .

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, сп`яніння, до матеріалів справи не долучено.

Вищезазначені істотні порушення норм чинного законодавства при провадженні у справі про адміністративне правопорушення свідчать про недотримання працівником поліції відповідних правил при проведенні процедури огляду особи на стан сп`яніння та унеможливлюють встановлення даних, поза розумним сумнівом, про винуватість ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні. У зв`язку з цим, дотримуючись вимог ч.5 ст.266 КУпАП, суд визнає проведений відносно ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння недійсним, а докази, які додані до матеріалів справи про адміністративне правопорушення на підтвердження його винуватості у вчиненні інкримінованого правопорушення неналежними.

Окрім цього, ОСОБА_1 в судовому засіданні ствердив, що він був зупинений працівником поліції приблизно о 00:00 годин, а відмітка в протоколі, що він керував транспортним засобом о 00:44 не відповідає дійсності, вважає протокол недійсним, крім того йому не вручено на місці зупинки протокол про адміністративне правопорушення.

Надаючи оцінку вищевикладеним твердження особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до пунктів 4, 5 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376 (далі за текстом - Інструкція), у разі вчинення адміністративного правопорушення особами, які досягли віку, з якого настає адміністративна відповідальність, уповноважені на те посадові особи органів поліції складають протокол про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом згідно з технічним описом бланка протоколу про адміністративне правопорушення, на якому проставлено відповідні серію та номер.

За змістом чинного законодавства України вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення є основоположним офіційним документом, при відсутності якого, особу не може бути притягнено до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , який за своєю суттю є основоположним документом, на підставі якого особу можна притягнути до адміністративної відповідальності, зазначено відомості про посадову особу, яка склала даний протокол та особу, відносно якої він складений, суть адміністративного правопорушення та стаття, якою воно регламентоване. Зокрема зазначено, що 29.08.2023 о 00 год. 44 хв. у сел.Рожнятів вул.Січових Стрільців водій керував автомобілем SKODA Fabia д.н.з. НОМЕР_1 .

З направлення на огляд водія транспортного засобу, вбачається, що таке складене 29.08.2023 о 00 год. 17 хв.

Висновок медичного огляду складено 29.08.2023 о 00 год.20 хв.

З відеозапису під номером 2023_0829_000423_055, встановлено, що 29.08.2023 о 00 год. 04 хв. працівник поліції зупинив автомобіль, під керуванням ОСОБА_1

О 00:15 год. ОСОБА_1 був доставлений на приймальний покій КНП «Рожнятівська багатопрофільна лікарня» РСР. Медична сестра о 00 год. 34 хв. відбирає у ОСОБА_1 , кров для лабораторного дослідження.

З відеозапису 2023_0829_003424_061 видно, що о 00 год. 37 хв., ОСОБА_1 підписує наданий ОСОБА_2 висновок. ОСОБА_1 разом з поліцейськими виходять з лікарні.

Проаналізувавши вищезазначені докази, судом встановлено невідповідність відомостей зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема те, що час керування ОСОБА_1 автомобілем, який зазначений в протоколі є пізнішим на 40 хвилин, аніж час керування водієм транспортним засобом і факт його зупинки, зафіксованому на відеозаписі та інших долучених до матеріалів справи доказів.

Відповідно до п.8 розділу ІІ Інструкції, протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення є важливою гарантією того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомлена зі змістом обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та має можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Зокрема, в рішенні у справі "Ващенко проти України" Європейський суд вказав, що «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».

Зі змісту рішення Європейського суду по справі «Ґалстян проти Вірменії» вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення, який містить обвинувачення та є головним доказом по справі, повинен мати відомості про точний час, коли цей документ був пред`явлений особі, яка притягається до відповідальності та чи мала вона достатній час на ознайомлення з ним.

З долучених до матеріалів справи відеозаписів вбачається, що відеофіксація зазначених в протоколі обставин, здійснювалась безперервно, процедура складення адміністративних матеріалів на відеозаписах зафіксовано, а стосовно можливості отримання водієм копії складеного протоколу поліцейський пояснив йому, що таку копію він може отримати, проте моменту вручення протоколу на відео не зафіксовано.

З урахуванням того, що протокол про адміністративне правопорушення є важливим доказом по справі, який по суті є обвинувальним актом, оскільки саме на його підставі здійснюється розгляд справи по суті, а в даному випадку протокол був складений з істотним порушенням вищезазначених норм чинного законодавства України, оскільки час керування автомобілем вказано із значним запізненням, аж на 40 хвилин, а також, те що копію такого документу не було вручено водію, тому суд визнає протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №252115 неналежним та недопустимим доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Без належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення неможливо здійснити повний та всебічний розгляд справи про адміністративне правопорушення і прийняти законне рішення.

Враховуючи наведене, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, поза розумним сумнівом, приходить до переконання у недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності належних та достатніх доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП України обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених вище обставин суд прийшов до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: