Справа № 570/2651/23
Номер провадження 3/570/2317/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2023 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Красовський О.О., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції №1 (м. Рівне) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , пенсіонера, паспорт серії НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 15.05.2023 року близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері, ОСОБА_2 домашнє насильство в сім`ї, а саме, ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим могла бути заподіяна шкода здоров`ю потерпілої.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав і пояснив, що того дня він вийшов на веранду і побачив на подвір`ї ОСОБА_3 , який потоптав квіти. У них виникла словесна перепалка, він його штовхнув, від чого ОСОБА_4 впав та став ображати ОСОБА_1 , порвав йому сорочку. Потерпіла ОСОБА_2 в цей час була на кухні, і він з нею не конфліктував.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Курганська О.В. подала заперечення на протокол про вчинення адмінправопорушення, справу просить закрити. Зазначає, що 15.05.2023 р. повернувшись додому близько 18-30 год. ОСОБА_1 побачив, що по його огороду ходить сусід ОСОБА_5 у нетверезому стані, який витоптав насаджені дружиною ОСОБА_1 квіти, через що між ним виник конфлікт, внаслідок якого ОСОБА_5 розірвав сорочку на тілі ОСОБА_1 .. ОСОБА_1 подзвонив дільничному інспектору та в поліцію. Коли прибули працівники поліції ОСОБА_1 написав заяву на самоправні дії ОСОБА_5 , а ОСОБА_2 за чиєюсь порадою по телефону, написала заяву про вчинення насильства щодо неї, хоча ніяких конфліктів із матір`ю у ОСОБА_1 в той день не було. При цьому, ОСОБА_2 не є власником житлового будинку, а частини будинку належать ОСОБА_1 , який в будинку проживав від народження та проживає на даний час. Із матір`ю ОСОБА_2 ОСОБА_1 перебуває у неприязних стосунках та судових спорах. Через судові спори ОСОБА_2 регулярно провокує сварки із ОСОБА_1 та членами його сім`ї. ОСОБА_1 намагається не відповідати на провокації матері, так як вважає недостойним скаржитися до правоохоронних органів на матір, однак вона регулярно звертається із скаргами на нього та його дружину до поліції та спілкується з ними лише образами. Нецензурно до матері ОСОБА_1 не висловлювався та не погрожував їй, і такі претензії є надуманими ОСОБА_2 та сусідом ОСОБА_5 , який самоправно перебував у господарстві ОСОБА_1 .

Тому вважає, що підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності немає, оскільки будь-яких протиправних дій 15.05.2023 р. по відношенню до матері він не вчиняв; та протокол не містить вказівки про неупереджених свідків даної події, і зміст протоколу ґрунтується виключно на заяві ОСОБА_2 , з якою у ОСОБА_1 неприязні стосунки через судові спори та сусіда ОСОБА_5 , який самоправно перебував у домоволодіння ОСОБА_1 з приводу чого ОСОБА_1 була викликана поліція. Тому просить справу закрити за відсутністю події та складу правопорушення.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 ображав її нецензурними словами.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що того дня не чув щоб ОСОБА_1 ображав свою маму.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що справа підлягає до закриття.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать: 1) виявлення фактів домашнього насильства та своєчасне реагування на них; 2) прийом і розгляд заяв та повідомлень про вчинення домашнього насильства, у тому числі розгляд повідомлень, що надійшли до кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей, вжиття заходів для його припинення та надання допомоги постраждалим особам з урахуванням результатів оцінки ризиків у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спільно з Національною поліцією України; 3) інформування постраждалих осіб про їхні права, заходи і соціальні послуги, якими вони можуть скористатися; 4) винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників; 5) взяття на профілактичний облік кривдників та проведення з ними профілактичної роботи в порядку, визначеному законодавством; 6) здійснення контролю за виконанням кривдниками спеціальних заходів протидії домашньому насильству протягом строку їх дії; 7) анулювання дозволів на право придбання, зберігання, носіння зброї та боєприпасів їх власникам у разі вчинення ними домашнього насильства, а також вилучення зброї та боєприпасів у порядку, визначеному законодавством; 8) взаємодія з іншими суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, відповідно до статті 15 цього Закону; 9) звітування центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, про результати здійснення повноважень у цій сфері у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Відповідно до частини 1 статті 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Отже, склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він криє в собі: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.

Об`єкт адміністративного правопорушення - це сукупність суспільних відносин, що охороняються адміністративним правом, а також регулюються нормами трудового, цивільного, земельного, фінансового права, за порушення яких накладаються адміністративні стягнення. Тобто, об`єктом виступають конкретні норми, приписи, законні вимоги, заборони.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП передбачає наслідки насильства, а саме, наявність чи відсутність шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого, яка могла бути чи була завдана.

Тобто домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди. При цьому, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що при його складанні можливість настання чи настання психологічної або фізичної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому, встановлена не була.

Відповідно до норм ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В матеріалах справи відсутні докази того, що діями ОСОБА_1 могла бути завдана чи була завдана фізична чи психологічна шкода ОСОБА_2 .

Водночас домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

При цьому слід зазначити, що конфлікт (лат. Conflictus - зіткнення, сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоду.

У даному випадку дійсним є лише факт того, що атмосфера взаєморозуміння між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відсутня, так як між ними мають місце судові спори.

Окрім того, ОСОБА_1 пояснив суду, що він 15.05.2023 року він не вчиняв ніяких сварок з матір`ю. А свідок ОСОБА_5 посвідчив, що у цей день не чув щоб ОСОБА_1 ображав свою маму. Конфлікт мав місце між свідком та ОСОБА_1 .

Тобто в ході розгляду справи не підтвердилися обставини, про які зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких обставин в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, а також відсутня подія правопорушення, що передбачені ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Отже, справа підлягає до закриття.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Красовський О.О.