КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №760/6495/23Головуючий у І інстанції: Агафонов С.А.
Провадження №33/824/3779/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Косюка І.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 21 червня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 21 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Косюк І.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, через порушення судом норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження наявності законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , визначених в статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Крім цього апелянт зазначає, що працівниками поліції, всупереч закону, фактично було проведено обшук автомобіля ОСОБА_1 . Допущені порушення закону зі сторони поліцейських, на думку захисника, є істотними, які свідчать про недопустимість усіх зібраних у справі доказів.

Також вважає дії працівників поліції по відношенню до ОСОБА_1 упередженими, оскільки на думку захисника, в дійсності підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було наявність інформації в базі даних про попереднє притягнення останнього до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП.

Захисник також звертає увагу на наявність розбіжностей з фактичним часом складання протоколу, відповідно до долученого відеозапису, та зафіксованим часом у самому протоколі.

За результатами апеляційного перегляду просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Косюка І.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, проаналізувавши викладені у ній доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 06 березня 2023 року о 10 год. 37 хв. керував транспортним засобом «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Амосова 10, в місті Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи та дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, що є складом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частині 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За оскаржуваною постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що в установленому судом місці та час керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, в порушення п.2.5 ПДР від проходження на вимогу працівників поліції огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився.

В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, та інші матеріали справи.

Як вбачається із відеозапису нагрудної камери працівника поліції, поліцейськими, у зв`язку з встановленими ознаками наркотичного сп`яніння, запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку в закладі охорони здоров`я. На вимогу працівників поліції водій спочатку погодився на огляд, проте в подальшому відмовився пройти такий огляд.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 повідомив, що його зупинили працівники поліції та повідомили, що він порушив правила користування ременями безпеки. Крім цього, поліцейські повідомили йому, що вбачають у нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду. Він відмовився проїхати на огляд, оскільки він майже перебував біля приміщення своєї роботи, не розумів до якого закладу потрібно буде проїхати та скільки це займе часу. При цьому зауважив, що була оголошена повітряна тривога.

Оскільки ОСОБА_1 в порушення п.2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Даних, які б свідчили про упередженість працівників поліції, як про це зазначає захисник, в суді апеляційної інстанції не встановлено.

Твердження захисника, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження причин зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , спростовуються наявними в матеріалах справи даними постанови від 06.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, згідно якої він 06.03.2023 року о 10 год. 37 хв., керуючи транспортним засобом «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Амосова 10, в місті Києві, був не пристебнутий ременем безпеки, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.5).

Доводи захисника про те, що працівники поліції не мали законних підстав для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , не є предметом розгляду даного провадження. При цьому, апелянтом не надано доказів на підтвердження того, що такі дії працівників поліції визнані незаконними, як і не надано доказів, які підтверджували незаконність дій працівників поліції за фактом огляду автомобіля ОСОБА_1 .

Оцінюючи доводи апелянта про те, що час керування транспортним засобом ОСОБА_1 , зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, відрізняється від часу, зафіксованого нагрудною камерою працівника поліції, суд апеляційної інстанції вважає, що дана неузгодженість в часі не впливає на правильність прийнятого судом рішення та не може бути безумовною підставою для його скасування. При цьому, фактичні обставини, зафіксовані на відеореєстраторі, ОСОБА_1 не заперечуються.

З урахуванням викладеного, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначає захисник у поданій апеляційній скарзі.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 21 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Косюка І.В. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз