Номер провадження: 33/813/2405/23
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Миколюка Антона Петровича

розглянувши апеляційну скаргу захисника Миколюка Антона Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1

на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2023 року встановив:

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вирішено питання щодо судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 серпня 2023 року о 15 год. 13 хв., рухаючись в м. Одесі по вул. Жоліо Кюрі, керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння рук, неприродня блідість обличчя, зіниці очей мляво реагували на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`янінням в медичному закладі охорони здоров`я у встановленому законодавством порядку водій відмовився.

В апеляційній скарзі захисник Миколюк А.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2023 року скасувати, провадження у справі закрити з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що під час керування ОСОБА_1 транспортним засобом його автомобіль було зупинено поліцейськими, які наполягали на проведенні обшуку та не повідомили причину зупинки, мотивуючи це дією в державі правового режиму воєнного стану. Після цього, правоохоронці наполягали на проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», за результатами проходження огляду у вказаний спосіб, алкоголю виявлено не було. Потім, поліцейські наполягали на проведенні медичного огляду в закладі охорони здоров`я на стан наркотичного сп`яніння на що ОСОБА_1 погодився, однак попросив надати йому послуги перекладача, так як йому була не зрозуміла термінологія, на що йому було відмовлено та поліцейські почали складати протокол про адміністративне правопорушення за пунктом 2.5. ПДР. Після складення протоколу ОСОБА_1 самостійно направився до КНП «ОМЦПЗ ООР» для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак дізнавшись вартість послуги медичного огляду (29770 грн.), він звернувся на лінію 102 та на його виклик прибули поліцейські, які повідомили, що будь-якого направлення на проходження огляду він не отримає, у зв`язку з чим ОСОБА_1 самостійно здав біологічні матеріали в медичній лабораторії «Смартлаб», за результати дослідження яких отримано результати аналізів, які показали, що ОСОБА_1 не перебуває в стані наркотичного сп`яніння чи під дією медичних препаратів. Захисник звертає увагу, що водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, шляхом вручення письмового направлення, а тому підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП відсутні. Звертає увагу, що направлення на медичний огляд до протоколу про адміністративне правопорушення не долучалося. Відеозапис, долучений до матеріалів справи не містить інформації про вручення водію направлення для проходження ним огляду, що на думку захисника свідчить про те, що у встановленому законом порядку водія не було направлено на проходження огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я, чим порушено вимоги Інструкції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на практику розгляду справ апеляційними судами у справах №464/2930/21, 715/2168/21, 501/1860/22, 947/4257/22. Також звертає увагу, що відеозапис, долучений до матеріалів справи свідчить про те, що поведінка ОСОБА_1 є виваженою, цілком адекватною обстановці, яка склалася, на запитання поліцейських відповідав чітко, координація руху не порушена, на обличчі блідість відсутня, має природний колір покрову обличчя, тремтіння пальців рук не вбачається. Відтак, на думку захисника, відеозапис не містить достовірних відомостей щодо наявності будь-яких ознак, які б свідчили про вживання ОСОБА_1 наркотичних речовин, а тому зазначення в протоколі таких ознак, як зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей викликає сумніви.

Разом з апеляційною скаргою захисник подав клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2023 року, яке обґрунтовує тим, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не отримував, про існування оскаржуваного судового рішення дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Миколюк А.П. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

При вирішенні питання про можливість поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.

Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд повинен у сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та зазначити, з яких підстав подане скаржником клопотання може бути задоволене.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Так, 12 жовтня 2023 року судом прийнято оскаржуване судове рішення, тому у відповідності до ст. 294 КУпАП перебіг строку на апеляційне оскарження цієї постанови суду розпочався з 13 жовтня 2023 року і закінчився 23 жовтня 2023 року.

Як убачається з матеріалів справи, судом справу розглянуто без участі

ОСОБА_1 , копію оскаржуваної постанови суду ОСОБА_1 у межах строку на апеляційне оскарження не отримував.

З огляду на вказане, апеляційний суд вважає наведені захисником доводи у якості причин пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, у зв`язку з чим клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Із тексту апеляційної скарги убачається, що захисником не заперечується факт керування транспортним засобом за обставин встановлених та зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення. Не оспорюється захисником і те, що обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього фіксувалися правоохоронцями за допомогою технічного засобу фіксації, а тому з огляду на приписи

ч.7 ст. 294 КУпАП, ці обставини апеляційним судом не переглядаються.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд зважає на усталену практику ЄСПЛ, який зазначив, що: «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобіля мита їздити на них,тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (Рішення Європейського суду з правлю дини по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства"("O'Halloran and Francis v. the United Kingdom") від 29 червня 2007 року).

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я

(ч.4 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст. 266 КУпАП).

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, регламентовано Iнструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735 (далі - Інструкція).

Згідно із п.4 розділу I Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.3 розділу I Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 Розділу II Інструкції).

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 (далі - Порядок).

Згідно із пунктом 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Наведені вище приписи національного законодавства правоохоронцями дотримані.

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відеозапис, інші документи.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд в основу оскаржуваної постанови поклав відомості, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №535292 від 29 серпня 2023 року, відеозаписі, долученого до матеріалів справи.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №535292 від 29 серпня 2023 року, поліцейськими зафіксовано, що: «29 серпня 2023 року о 15.13 год. в м. Одеса, вул. Жоліо Кюрі, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Volkswagen» н/з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, зіниці очей мляво реагують на світло) від проходження у встановленому законом порядку в спеціалізованому медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння відмовився на ПРВ№474931; №001995, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП».

У графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив: «проходження медкомісії не відмовлявся, медогляд проводив ОСОБА_2 , протокол склав інший інспектор. Роз`яснення прав та обов`язків не проводилося».

На окремому аркуші паперу ОСОБА_1 надав пояснення наступного змісту: «29 серпня 2023 року зупинив патруль з номером 3441. Підійшов командир ОСОБА_2 , номер жетона 0004495. За адресою Жоліо Кюрі 68а. Після огляду було проведено перевірку на газоаналізаторі «Драгер», який показав нуль. Після цього обвинуватили в наркотичному сп`яніння. Після цього сказали їхати на Воробйова 9, я зателефонував на лінію 102, 2 рази, в цей момент ОСОБА_2 підійшов до машини та почав складати протокол без мене. При написанні пояснень постійно заважав. Також коли я спілкувався з черговим, я підійшов і дав згоду, щоб проїхати на Воробйова, 9 для здачі аналізів. Мені сказали, що я відмовився і склали постанову».

У графі «до протоколу додаються» зазначено: ПВР №474931, 001995, відео з автореєстратора «Ксайомі»; направлення на медичний заклад, пояснення водія.

Відтак, є безпідставними твердження захисника про те, що правоохоронцями не було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, направлення водія на огляд у спеціалізованому медичному закладі.

З долученого до матеріалів справи відеозапису, наданого поліцейськими, належність та допустимість якого, як джерела доказу захисник не оспорює, убачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , поліцейськими на адресу водія висловлено підозру про наявність ознак алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим запропоновано водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу алкотестеру «Драгер», на що водій погодився, за результатами проходження огляду у вказаний спосіб алкоголю в крові водія виявлено не було. Після чого поліцейськими з`ясовувалися обставини на предмет вживання водієм лікарських препаратів чи наркотичних засобів (речовин), з огляду на наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння, таких як виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей мляво реагують на світло, існування яких водій пояснював хвилюванням у зв`язку із зупинкою його правоохоронцями. На запитання поліцейського про те, чи вживав наркотичні засоби, водій відповів, що не вживав, однак на наступне запитання правоохоронця про те коли водій востаннє вживав, ОСОБА_1 надав відповідь: «не пам`ятаю, тижня два назад». Установивши ці обставини, поліцейський висловив на адресу водія вимогу пройти огляду у спеціалізованому медичному закладі, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Воробйова,9. На неодноразові вимоги поліцейський пройти огляд у спеціалізованому закладі охорони здоров`я водій свою згоду не надав, свою поведінку мотивував тим, щоб наявність або відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння установив інший екіпаж патрульної поліції у зв`язку з чим здійснював виклики, з його слів, на лінію 102. При цьому, правоохоронцями було повідомлено водія, що у разі його відмови від проходження огляду у вказаний вище спосіб, відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з порушенням ним вимог п.2.5 ПДР.

Сукупність наведених вище обставин, свідчить про легітимність дій поліцейських та наявність у них законних підстав для висловлення на адресу водія вимоги щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, зважаючи на існування таких ознак наркотичного сп`яніння, як тремтіння пальців рук та відсутність реакції зіниць очей на світло, які були виявлені (встановлені) поліцейськими на місці зупинки водія та зафіксовані за допомогою технічних засобів фіксації.

Установивши наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, врахувавши та оцінивши поведінку водія, яка фактично свідчила про відмову водія від проходження огляду у спеціалізованому закладі охорони здоров`я, зафіксувавши ці обставини за допомогою відеозапису, правоохоронці правомірно склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з порушенням останнім вимоги п.2.5 правил дорожнього руху.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що у встановленому законом порядку водія не було направлено на проходження огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не було вручено письмове направлення на проходження огляду, чим порушено вимоги Інструкції, апеляційний суд відхиляє, оскільки як передбачено п.12 розділу II Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. При цьому положення профільного законодавства не містять обов`язку поліцейського вручати цей документ (направлення) водієві у письмовій формі з метою проходження ним огляду, як про те твердить захисник.

Окрім того, сама по собі та обставина, що водієві не вручалося письмове направлення на огляд у закладі охорони здоров`я, апеляційний суд відхиляє, оскільки у справі, що переглядається водій відмовився від проходження медичного огляду, а тому факт не вручення йому цього документа не спростовує наявність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Посилання захисника на відповідні постанови апеляційних судів, як на судову практику розгляду справ про адміністративне правопорушення, що зазначені захисником в апеляційній скарзі, суд не приймає до уваги, оскільки висновки, що викладені у постановах апеляційного суду по такій категорії справ, зроблені судом за результатом апеляційного перегляду за певними доводами апеляційних скарг, і в розумінні норм процесуального закону не є судовою практикою, що має враховуватися судом.

Аргументи захисника про те, що після складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 самостійно ініціював питання щодо здачі ним біологічного матеріалу на предмет перевірки перебування у стані наркотичного сп`яніння, унаслідок чого отримав результати біологічних досліджень, які свідчать про те, що він не перебував в стані наркотичного сп`яніння чи під дією медичних препаратів, апеляційний суд відхиляє, оскільки такий склад адміністративного правопорушення, передбаченого

ч.1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження огляду є правопорушенням з формальним складом, тобто є закінченим саме з моменту висловлення водієм відмови від проходження огляду.

Відтак, результати огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, отримані ним вже після складення протоколу про адміністративне правопорушення, не мають правового (юридичного) значення, оскільки не спростовують ту обставину, що за необхідності дотримання міри необхідної поведінки, ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, на вимогу поліцейського не дотримався виконання обов`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР.

Та обставина, що поліцейськими на місці зупинки водія не було залучено перекладача, апеляційний суд відхиляє, оскільки, як установлено правоохоронцями

ОСОБА_1 є громадянином України, а тому має володіти та розуміти державну мову. При цьому, апеляційний суд акцентує увагу на тому, що ОСОБА_1 не зазначав про те, що він не розуміє значення певних обставин чи б то термінів, виниклих під час висловлення на його адресу вимоги з проходження ним огляду у спеціалізованому медичному закладі.

Також апеляційний суд враховує ту обставину, що під час з`ясування обставин справи, спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 зміг повідомити правоохоронцям власні анкетні дані, надати детальні твердження (пояснення) в обґрунтування власної позиції, тобто вільно комунікував з поліцейськими і перешкод у цьому не мав. Окрім того, апеляційний суд зважає також і на те, що власноруч написані письмові пояснення

ОСОБА_1 , складені українською мовою, що ставить під сумнів виникнення необхідності у водія користуватися послугами перекладача під час складення матеріалів цієї справи.

Таким чином не залучення до участі у справ перекладача не вплинуло на можливість ОСОБА_1 реалізувати обсяг прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Доводи захисника про те, що під час зупинки ОСОБА_1 поліцейськими не повідомлено про причини зупинки транспортного засобу апеляційний суд оцінює критично, оскільки як убачається з відеозапису водія було зупинено з підстав порушення ним вимог п.2.3 в, тобто не користування засобами пасивної безпеки (ременя безпеки) за що у подальшому стосовно водія винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Іншими доводами апеляційну скаргу захисник не обґрунтовує.

Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, підстав для закриття справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст.130 КУпАП є вірним.

Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст.247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Миколюка Антона Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника Миколюка Антона Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2023 року у залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко