ПОСТАНОВА

Справа № 137/481/23

30 червня 2023 р. 3/137/267/23

смт. Літин

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Верещинська Я.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ААБ №312669, 26.04.2023 о 18год 50хв в смт. Літин по вул. Богдана Хмельницького, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі ухилився шляхом відмови в присутності свідка.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не погодився з обставинами, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема, посилався на те, що 26.04.2023 близько 10 години ранку приїхав у подвір`я будинку АДРЕСА_2 , де припаркував заднім ходом свій автомобіль та пішов у квартиру до свого товариша ОСОБА_2 , де перебував близько до 17 години. Увесь цей час автомобіль стояв у дворі та він ним не керував. Потім до них прийшла ОСОБА_3 , яка просила забрати його автомобіль, який заважав в`їзду в гараж, та вказала на пошкоджений ним стовпчик паркану. З цього приводу у них виникла суперечка, так як він не бачив коли пошкодив паркан та вже був випивший і не хотів сідати за кермо. Викликані громадянкою ОСОБА_3 , на місце події працівники поліції звинуватили його в керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та вимагали пройти огляд на стан сп`яніння, від чого він відмовився, так як вважав це недоречним. Зазначив, що протокол про адміністративне правоворушення та можливості надати свої пояснення йому не надали, як і не надали можливості ознайомитись з матеріалами справи. Його тверезий товариш ОСОБА_4 забрав автомобіль. Повідомив, що настіпного дня він випрямив зігнутий паркан, відшкодував шкоду та примирився за ОСОБА_3 .

Свої пояснення також виклав у запереченні на протокол, яке приєднано до матеріалів справи, в якому просив провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні 07.06.2023 свідок ОСОБА_5 пояснив, що 26.04.2023 його товариш ОСОБА_1 прихав до нього в гості та близького 10 години вони зустрілись у подвір`ї будинку, а потім пішли у квартиру. Там вони засиділись до вечора, коли біля 18 години ОСОБА_1 покликала сусідка ОСОБА_3 , яка просила відігнати від гаража автомобіль. Подальших подій він не бачив, оскільки залишився вдома.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні 07.06.2023 пояснив, що 26.04.2023 у період часу з 18 до 20 години йому подзвонив товариш ОСОБА_1 , який попросив забрати його автомобіль ВАЗ 2107. Коли під`їхав на місце, то побачив службовий автомобіль, поліцейських, які оформляли протокол, та ОСОБА_3 , яка знаходилась біля них. Зазначив, що поліцейські відмовляли ОСОБА_1 в ознайомленні зі справою та складали матеріали без нього. Пояснив, що автомобіль він завести не зміг, а тому попросив хлопців допомогти та відштовхав його у вільне місце, де він нікому не заважав.

Викликана свідок ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши усі зібрані матеріали справи про адміністративне правопорушення та надаючи їм оцінку у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов такого висновку.

Статтею 7 КпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа), розглядаючи та вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Судом досліджено диск з відеозаписом, який додано до адміністративного матеріалу про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , та встановлено, що на відео із нагрудної бодікамери поліцейського зафіксована подія, яка відбулась 26.04.2023 о 18год 50хв за участю ОСОБА_1 , який заперечував факт керування автомобілем, від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, оскільки зазначив, що автомобілем він не керував. Із вищевказаного відеозапису неможливо встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також, відсутній момент його зупинки працівниками поліції. А допитані в судовому засіданні свідки підтвердили пояснення ОСОБА_1 про те, що автомобілем той не керував ще з 10 години ранку того дня.

Свідок ОСОБА_3 в судове засідання для надання своїх пояснень не з`явилась.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що дало б підстави для його огляду як водія та складання протоколу за відмову від такого огляду. Враховуючи вищевикладене, не можливо встановити, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , та в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Оцінюючи наведені докази в їх сукупності суддя керується закріпленим у ст.62 і ст.129 Конституції України принципом забезпечення доведеності вини, згідно якого усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд керується презумпцією невинуватості, закріпленою у ст.62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язало суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.62, 129 Конституції України, ст.130, п. 1 ст.247, 251, 277, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Верещинська Я. С.