Справа № 606/1701/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Іванченко Алла Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 3 (м.Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , студент, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст.121, ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні,

ВСТАНОВИВ:

24.08.2023 року о 22.35 год. ОСОБА_1 в м.Теребовля по вул.22 Січня керував мотоциклом Mustang, не маючи права керувати даним транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1 А ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП.

24.08.2023 року о 22.35 год. ОСОБА_1 в м.Теребовля по вул.22 Січня керував мотоциклом Mustang без мотошолома, чим порушив вимоги п.2.3Г ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 121 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надавав, своєчасно повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до протоколу серії ДПР 18 №465527 від 26.08.2023 ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення та про його розгляд в суді, що засвідчують його підписи у відповідних графах, проте, жодних заходів з метою дізнатися про стан відомого йому судового провадження не вжив.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарев проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на вказані положення рішення Європейського суду з прав людини та положень чинного законодавства, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до вимог Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливість своєчасно дізнатись про хід судового розгляду.

Отже, ОСОБА_1 будучи обізнаним про те, що розгляд справи відносно нього відбудеться у Теребовлянському районному суді Тернопільської області (про що свідчить підпис в протоколі) знехтував своїми процесуальними правами та процесуальними обов`язками.

Таким чином, відсутність ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді зумовлена саме його пасивною поведінкою, небажанням брати участь в судовому засіданні та розцінюється судом як дії, спрямовані на ухилення від передбаченої законом відповідальності.

За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу, за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, на підставі наявних матеріалів..

Пунктом 2.1.а Правил дорожнього руху України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 2.3г Правил дорожнього руху України встановлено,що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень доведена матеріалами справи, а саме: даними, які містяться в протоколах про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 465527, ДПР18 № 465528 від 26.08.2023 року, відеозаписом.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративних правопорушень, передбачених: ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме - порушення правил користування ременями безпеки та мотошоломами; ч. 2 ст. 126 КУпАп,- керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ст. 12 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Згідно ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статями 173, 174, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Статтею 24-1 КУпАП регламентовано, що за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення у віці 17 років.

Дані адміністративні правопорушення згідно ч. 2 ст. 13 КУпАП, хоча відносяться до переліку тих, на підставі, яких неповнолітні несуть відповідальність на загальних підставах, однак, враховуючи характер вчинених правопорушень та особу правопорушника, приходжу до висновку, що йому слід визначити покарання з числа регламентованих ст. 24-1 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне у відповідності дост.24-1 КУпАП України застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 захід впливу у вигляді попередження.

Керуючись ст.ст. 13, 24-1, ч.5 ст.121, ч.2 ст.126, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_1 захід впливу за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді попередження.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня вручення такої постанови до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Суддя А.М.Іванченко