Провадження № 3/727/3387/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернівці справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №035353 від 07.10.2023р., ОСОБА_1 07.10.2023 року о 19 год. 00 хв. в м. Чернівці по вул. Рівненська, 5-А, керував транспортним засобом «CITROEN BERLINGO» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідність, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день, час і місце судового розгляду справи, не з`явився, відомостей про поважність причини неявки суду не надав.

Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, присутність особи згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є обов`язковою, а тому її неявка не може бути перешкодою для розгляду судом справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило, причини його неявки до суду визнано неповажними, враховуючи положення ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та, відповідно до вимог ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України», відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Згідно з ч. 2 ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справи за ч. 3 ст. 130 КУпАП, а також з урахуванням принципу судочинства, зазначеного в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Ст. 23 КУпАП визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до положень п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №035353 від 07.10.2023р. (а.с.1), направленням на огляд для встановлення стану сп`яніння (а.с.2), довідкою про вилучення за постановою суду в ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с.5), постановою про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.1 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП (а.с.4), а також відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції досліджених судом.(а.с.10).

Судом встановлено, що правопорушення за ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 вчиняє повторно протягом року, що підтверджується відповідними постановами про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, зокрема, постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 02.12.2022 року (а.с.7) та за ч.1 ст. 130 КУпаП постановою Каменець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.11.2022 року (а.с.9). Також, судом встановлено, що вищенаведений протокол серії ААД №035353 від 07.10.2023р відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.256 КУпАП, складений уповноваженою особою. Зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомлений, його копію отримав, про що свідчить його підпис у відповідній графі протоколу. У протоколі викладена суть правопорушення, яка точно відповідає ознакам складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП,за яким він складений. З протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ознайомився, власноручно його підписав. Будь яких заперечень, незгоди, зауважень чи клопотань він не заявив. Факт керування ним 07.10.2023 року о 19.00 годин по вул.. Рівненській, 5А м. Чернівці, транспортним засобом, відповідно до переглянутого судом відеозапису ОСОБА_1 не оспорював. Слід також зазначити і те, що матеріали справи не містять відомостей щодо оскарження ОСОБА_1 дій працівників поліції, як і не містять результатів такого оскарження. На переглянутому судом відеозаписі, долученому до матеріалів справи, також зафіксовано виявлення поліцейськими у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та відмова останнього пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я

Таким чином, у суду не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, яке полягає у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, вчинена особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбачений ч.3 ст.130 КУпАП, вина його доведена в повному обсязі за сукупністю вищеозначених досліджених безпосередньо судом доказів; у зв`язку з чим за скоєне він повинен нести відповідальність.

Згідно положень ст. 23 КУПАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При визначені виду стягнення за адміністративне правопорушення, суддя керується правилами ст.33-35, 36 КпАП України і враховуючи дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та обставинами скоєння правопорушення, суд накладає на нього адміністративне стягнення передбачене санкцією ч. 3 ст. 130 КпАП України.

Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Суд, також, враховує той факт, що згідно довідки ДПП УПП в Чернівецькій області, транспортний засіб «CITROEN BERLINGO» д.н.з. НОМЕР_1 не належить ОСОБА_1 , а власником його являється ОСОБА_2 .

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню вини ОСОБА_1 , характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд уважає, що ОСОБА_1 з урахуванням безальтернативності покарання слід призначити стягнення у виді штрафу, без оплатного вилученням транспортного засобу, в межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись статтями 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 40-1, 130 ч.3, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 (п`ятдесят одна тисячі) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь Чернівецької ГУК Чернівецька ТТ (отримувач коштів Чернівецька ГУК Чернівецька ТТ 22030101, код ЄДРПОУ 37836095, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/р UA0024405, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу судовий збір Шевченківський районний суд м. Чернівці) у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя Слободян Г.М.