ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/496/23 Справа № 698/450/23 Категорія: ст. 124 КУпАПГоловуючий у І інстанції Лазаренко В.В. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №698/450/23 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Катеринопільського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и л а:

Постановою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 31 липня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців; постановлено стягнути на користь держави судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп., -

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 14.06.2023 о 10:30 год. в смт. Катеринопіль, по вул.Черкаська, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2101, д.н.з НОМЕР_1 , не переконавшись в безпеці, відкрив ліві двері, внаслідок чого пошкодив інший транспортний засіб марки SKODA Octavia ,д.н.з НОМЕР_2 , було завдано автомобілям механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.15.13 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її такою, що не відповідає вимогам законодавства та є необгрунтованою в частині застосування адміністративного стягнення, яке хоч і визначено в межах санкції ст.124 КУпАП, однак є занадто суворим, апелянт ОСОБА_1 просив її змінити та застосувати до нього більш м`яке адміністративне стягнення.

Вважає, що при призначенні найсуворішого виду стягнення, передбаченого санкцією ст.124 КУпАП, поза увагою суду першої інстанції залишились певні обставини та дані про його особу.

Зазначає, що він в судовому засданні свою вину не заперечував та визнав її повністю, щиро розкаявся в допущеній ним необережності, яка потягла за собою негативні наслідки у вигляді заподіяних механічних пошкоджень транспортним засобом.

При розгляді справи по суті 31.07.2023 він звернув увагу судді на те, що крім наявності в його діях складу правопорушення, водій автомобіля SKODA Octavia д. н. з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 також проявив необачність, оскільки повинен був звернути увагу, що він, під`їхавши до паливно-заправної колонки на території АЗС «Укрнафта», відчинив бокові двері та мав намір вийти з автомобіля для здійснення оплати в касі за придбане пальне, а тому повинен був вжити заходів для відвернення непередбачуваної ситуації. Також він висловив думку про те, що водій автомобіля SKODA Octavia д. н. з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 не мав би використовувати територію АЗС «Укрнафта», де здійснюється заправка автомобілів, як транзитний поїзд, проте такі пояснення були помилково оцінені суддею, як заперечення його вини з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Наголосив, що він після дорожньо-транспрортної пригоди і по теперішній час свою вину в скоєному визнав повністю та щиро розкаюється.

Крім того, вважає, що судом не було враховано незначний розмір заподіяних пошкоджень автомобіля SKODA Octavia, д. н. з. НОМЕР_2 , які на час розгляду справи повністю усунені, не враховано, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, має поважний вік та незадовільний стан здоров`я, має дружину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою вони удвох проживають в одному будинку, та якою він опікується через незадовільний стан її здоров`я. Зазначає, що позбавлення його права керування транспортними засобами ускладнить умови проживання його сім`ї, оскільки він вимушений щотижня їздити на консультацію до лікаря в м.Звенигородка, щодня їздити до закладів торгівлі для покупки продуктів харчування та ліків, а для цього він використовує свій автомобіль.

На його думку, стягнення застосоване до нього судом є суворим, а тому просить змінити оскаржувану постанову в частині накладення стягнення, а саме - на штраф.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та інший учасник ДТП ОСОБА_2 повідомлялися про день, час та місце розгляду справи, однак до апеляційного суду не з`явилися, ОСОБА_1 надіслав до суду заяву в якій просив через віддаленність його місця проживання та незадовільний стан здоров`я здійснити розгляд справи без його участі.

Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За наведених обставин вважаю за можливе розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу, - ОСОБА_1 та іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 .

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі за змістом - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.15.13 ПДР України забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

За порушення зазначених вимог ПДР України передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті.

Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на учасників дорожнього руху не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція), особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 своїм правом скористався, надав пояснення, які були викладені в письмовій формі інспектором поліції Головком С. в яких зазначив, що 14.06.2023 близько 10:30 він приїхав на своєму автомобілі ВАЗ 2101, д.н.з НОМЕР_1 , до АЗС «Укрнафта» з метою заправки автомобіля паливом, та підїхав до заправочної колонки з лівого боку. В подальшому він хотів вийти з автомобіля, та, відкривши двері, не переконався в безпечності їх відкриття, не подивившись в ліве зеркало заднього виду, внаслідок чого він пошкодив автомобіль SKODA Octavia, д. н. з. НОМЕР_3 . Заперечень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу, невідповідності щодо внесених відомостей до схеми місця ДТП ОСОБА_1 не заявляв (а.с 2).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №493573 від 14.06.2023 року (а.с. 1), схемою місця ДТП, якою зафіксовано обстановку місця події та пошкодження транспортних засобів від 14.06.2023 року (а.с. 4), письмовими пояснення ОСОБА_1 (а.с.2), письмовими поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_2 (а.с.3).

Таким чином, суд, який розглядав справу, прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не врахував незначний розмір заподіяних пошкоджень автомобіля SKODA Octavia, д. н. з. НОМЕР_2 , які на час розгляду справи повністю усунені, є неспроможними, оскільки матеріали справи не містять будь-яких доказів відшкодування ОСОБА_1 матеріальних збитків ОСОБА_2 , що сталися внаслідок ДТП.

Посилання ОСОБА_4 на незадовільний стан здоров`я, є необгрунтованими, так як не підтверджені медичним висновком, а тому не можуть бути враховані апеляційним судом, як пом`якшуючі його вину обставини.

Як вбачається з доводів апеляційної скарги , ОСОБА_1 визнає свою вину та щоро кається у вчиненому, посилаючись на те, що суд першої інстанції помилково оцінив його поясненння, надані в судовому засіданні, як заперечення його вини з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Однак апеляційний суд вважає вказані доводи надуманими.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, в суді першої інстанції ОСОБА_1 показав, що він не мав можливості уникнути ДТП та наполягав на наявності вини в ДТП виключно водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом марки SKODA Octavia, д. н. з. НОМЕР_3 , був з лівої сторони від його автомобіля, де правилами ПДР заборонено знаходитися, однак суд першої інстанції, з урахуванням дорожньої ситуації, відсутності доказів порушення правил ПДР України потерпілим та розміщення пошкоджених транспортних засобів визнав їх неспроможними, з чим погоджується і апеляційний суд.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_2 , після вчинення ДТП ОСОБА_1 на місці пригоди відмовився визнати свою вину, через що потерпілим була викликана поліція (а.с.3). Після приїзду працівників поліції на місце ДТП ОСОБА_1 , як слідує з його письмових пояснень, визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, а під час розгляду справи в суді першої інстанції заперечував свою вину, та зазначав про наявність вини в ДТП саме ОСОБА_2 .

Після розгляду справи судом першої інстанції, ОСОБА_1 усвідомивши, що він визнаний винним за ст.124 КУпАП і його позбавлено можливості керувати транспортним засобом строком на 6 місяців, подає апеляційну скаргу в якій повністю визнає свою вину та щиро розкаюється.

Таку поведінку та відношення до своїх процесуальних прав та обов`язків зі сторони ОСОБА_1 , апеляційний суд розцінює як прояв правового нігілізму, тобто деформаційного стану правосвідомості особи, який характеризується усвідомленим ігноруванням вимог закону, цінності права, зневажливим ставленням до правових принципів.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для пом`якшення стягнення , призначеного апелянту судом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 місцевим судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251,252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Вид та розмір стягнення накладено судом відповідно до вимог ст.23,33 КУпАП.

Постанова районного суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування чи зміни не встановлено, а тому апеляційні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

Постанову Катеринопільського районного суду Черкаської області від 31 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка