ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2023 Справа №607/13967/23

Провадження №3/607/5704/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №502552 від 19 липня 2023 року, 12 лютого 2023 року о 12 год. 30 хв. в м. Тернопіль по вул. Замонастирська, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, місце події залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст.122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Вказав, що 12 лютого 2023 року по вул. Замонастирського у м. Тернополі він здійснив наїзд на пішохода. У зв`язку з цим на дорозі утворився затор та він з метою пропуску автомобілів з`їхав з місця ДТП. Надалі ним було викликано карету швидкої допомоги, яка забрала потерпілого пішохода та у зв`язку з цим, беручи до уваги, що він з`їхав з місця ДТП, він поїхав за каретою швидкої допомоги в медичний заклад. Вказав, що в нього не було жодних тілесних ушкоджень. Зазначив, що він не мав наміру залишати місце ДТП, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пункт 2.10 (а) Правил дорожнього руху України визначає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- відомостями зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №502552 від 19 липня 2023 року;

- протоколом погляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди) від 12 лютого 2023 року, згідно з яким ДТП мала місце на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг вул. Замонастирського - Я. Стецькау м. Тернополі на нерегульованому пішохідному переході. На проїзній частині дороги, на якій виявлено автомобіль «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 в межах смуги руху по вул. Я. Стецька в напрямку вул. Замонастирського. Передньою частиною автомобіль направлений до вул. Замонастирського. На автомобілі виявлено механічні пошкодження у передній частині автомобіля у вигляді: подряпин та потертостей переднього бампера;

- план-схемою додатком до протоколу огляду місця ДТП;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_1 від 15 лютого 2023 року, згідно з яким останній повідомив, що 12 лютого 2023 року він, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Замонастирського у м. Тернополі в напрямку вул. Микулинецька, допустив наїзд на пішохода, який рухався по нерегульованому пішохідному переході. Надалі його дружина викликала бригаду швидкої допомоги, яка по приїзду забрала пішохода та він разом з дружиною і сином на автомобілі «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 під`їхав до КНП «ТМКЛШД» та залишив автомобіль на вул. Я. Стецька поблизу лікарні;

- висновком експерта за №160 від 20 лютого 2023 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_2 від 15 лютого 2023 року, згідно з яким останній повідомив, що 12 лютого 2023 року по вул. Замонастирського у м. Тернополі він рухався нерегульованим пішохідним переходом, де на нього допустив наїзд автомобіль «Mercedes-Benz». Після цього водій вказаного автомобіля та невідомі особи підбігли до нього, викликали швидку допомогу та водій запропонував відвести його до медичного закладу, на що він відмовився, оскільки вже прибула карета швидкої допомоги;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_3 від 15 лютого 2023 року, згідно з яким остання повідомила, що вона разом з чоловіком та сином рухалася по вул. Замонастирського у м. Тернополі, де на нерегульованому пішохідному переході її чоловік допустив наїзд на пішохода. Після цього вона викликала бригаду швидкої допомоги, яка по приїзду забрала пішохода до КНП «ТМКЛШД». Надалі вона разом з чоловіком та сином на автомобілі «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 під`їхали до КНП «ТМКЛШД» та залишили автомобіль на вул. Я. Стецька поблизу лікарні;

- висновком експерта за №159 від 20 лютого 2023 року;

- висновком експерта за №СЕ-19/120-23/1791-ІТ від 09 березня 2023 року;

- висновком експерта за №СЕ-19/120-23/1782-ІТ від 08 березня 2023 року;

- висновком експерта за №210 від 10 травня 2023 року;

- висновком експерта за №СЕ-19/120-23/6353-ІТ від 23 червня 2023 року;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000454 від 12 лютого 2023 року;

- рапортом слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції Сліпчука І. від 30 червня 2023 року;

- постановою про закриття кримінального провадження від 30 червня 2023 року, якою кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000454 від 12 лютого 2023 року закрити у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України;

- відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, на яких зафіксовано процедуру складення протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, на вказаному відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 зазначає про те, що він не залишав місце ДТП, а з`їхав з місця зіткнення.

Таким чином, на підставі наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 12 лютого 2023 року о 12 год. 30 хв. в м. Тернопіль по вул. Замонастирська, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, місце події залишив.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що він не залишав місця ДТП, оскільки з`їхав з місця зіткнення для того щоб пропустити затор, який утворився на даній ділянці дороги, та прибув до медичного закладу, куди був доставлений потерпілий, з наступних підстав.

Так, положеннями п. 1.3 ПДР України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 2.10 (а) ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Таким чином, ті обставини, що ОСОБА_1 мав намір не створювати затор іншим учасникам дорожнього руху та мав на меті прибути до лікувального закладу, куди доставили потерпілого, не звільняють останнього від обов`язку першочергового виконання ПДР україни, зокрема пункту 2.10 ПДР України.

Відтак, ОСОБА_1 одразу після ДТП повинен був надати допомогу потерпілому та викликати швидку допомогу, що він і зробив, та надалі залишатися на місці ДТП, не переміщати транспортний засіб та дочекатися прибуття працівників поліції.

Однак, ОСОБА_1 , в свою чергу, порушуючи вимог п. 2.10 ПДР України, перемістив свій транспортний засіб з місця події та покинув місце ДТП.

При цьому, обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не свідчать про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП - залишення водієм транспортного засобу місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд звертає увагу на вимоги ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на наведене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника ОСОБА_1 , відсутність обставин, що обтяжують або пом`якшують адміністративну відповідальність, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в межах санкції статті 122-4 КУпАП.

Згідно ст. 401 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені у справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином, вважаю, що із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 536,80 грн.

Керуючись статтями ч. 2 ст. 33, 35, ст. ст. 40-1, 122-4, 245, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяН. Р. Кунець