Справа № 161/9774/23
Провадження № 3/161/3142/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 10 серпня 2023 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Крупінська С.С.., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, -

- за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ 758341 від 01.06.2023 року ОСОБА_1 11.05.2023 року близько 14 год. 00 хв. на території навчального закладу № 26, що за адресою: АДРЕСА_2 , відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме морально тиснув на дитину, шарпав за рюкзак, змушував проти її волі йти з ним, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

Такими діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнав.

Захисник адвокат Людва О.В. в судовому засіданні висловив позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про відсутність належних та допустимих доказів вчинення ним правопорушення, заявив про невизнання ОСОБА_1 винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення та просив суд закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, вбачаючи для цього достатні підстави.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 вищезазначеного Закону передбачено, що психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З письмових пояснень ОСОБА_2 від 26.05.2023 року вбачається, що 14.05.2023 року близько 14 год. 00 хв. до навчального закладу ліцей № 26 прийшов її батько ОСОБА_1 . На його прохання піти з ним, вона злякалась та відмовилась. Крім того сказала йому що не бажає проводити з ним свій час. В подальшому ОСОБА_1 почав тиснути на неї та забирати її шкільний портфель, вона не віддавала та почала кричати. На її крики до них підійшла вчителька продовженого дня ОСОБА_3 та почала заступатися за дитину. Коли ОСОБА_2 прийшла в клас вона була знервована, в неї почала боліти голова та терпло підборіддя. Після телефонної розмови з матір`ю вона спустилась до шкільного психолога якого відвідує щочетверга через те, що батько нервує її, а психолог допомагає їй заспокоїтись. Крім того, ОСОБА_2 повідомила, що спілкуватися, бачитися та проводити свій час з батьком в категоричній формі відмовляється, оскільки батько їй каже образливі слова та те, що вона погано виглядає.

Тобто, дитина негативно реагує на зустрічі з батьком та звинувачує останнього в тому, що він психологічно тисне на неї, а тому вона уникає зустрічей з ним. На думку суду примусово відбирати портфель у дитини не було необхідності і як наслідок це потягнуло за собою конфлікт з дитиною та спричинило шкоду її психічному стану і вона в черговий раз отримала психологічну травму. Негативне відношення дитини до батька свідчить наданий ним відеозапис його спілкування з донькою.

Конфлікт в сім`ї триває певний час. До його вирішення задіювався орган опіки та піклування, а рішенням Луцького міськрайонного суду від 01.11.2021 року було визначено часи побачення з дитиною.

11.05.2023 року коли сталася подія був день тиждня четверг. Батько прийшов до дитини близько 14 год. в той час, коли винесеним судовим рішенням йому надана можливість бачитися з донькою щочетверга з 17.00 до 20.00 години.

Отже, даючи оцінку події 11.05.2023 року суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП і судом накладається стягнення за дане правопорушення у вигляді 170 грн. штрафу.

З урахуванням відносин батька з дитиною що склалися на даний час, суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 його право на звернення до психолога з метою покращення відносин зі своєю донькою.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,на підставі ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 грн. (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області С.С.Крупінська