ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/3052/23

Провадження № 33/4820/162/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому з участю секретаря Антала Є.В., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06лютого 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

За постановою суду 22 січня 2023 року, о 11 год. 59 хв., ОСОБА_1 , в порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху України, в с. Карпівці по вул. Гоголя, 1 Хмельницького району керував транспортним засобом SkodaFabiaд.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального приладу AlcotestDrager6820. Результат огляду 0,23 ‰.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Хмельницьокогоміськрайонного суду від 06 лютого 2023 року скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свої вимоги аргументує тим, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, а відомості вказані в протоколі є суперечливими та не відповідають дійсності,доводи суду першої інстанції є малозначними, та не правомірними.

Вказує, що факт керування ним транспортним засобом, що дало би поліцейським підстави для висунення йому вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння, не підтверджений, також не було залучено свідків, працівник поліції після його зупинки не представився не повідомив причину зупинки та не роз`яснив йому права.

Зазначає, що в стані алкогольного сп`яніння не перебував, а тому погодився на продування Драгера, перебував в стані стресу, а тому підписував все, що йому казали, проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`янінн я йому не пропонували.

Наголошує на тому, що в постанові зазначено про визнання винним неіснуючого у адміністративній справі ОСОБА_2 та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 підтримав доводи своєї апеляційної скарги просив їх задовольнити з підстав, викладених в ній.

Мотиви суду

Вислухавши учасника апеляційного перегляду провадження, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи і вирішення її у точній відповідності з законом.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Однак, місцевим судом, в порушення вищезазначених вимог закону, не вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх фактичних обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, що призвело до прийняття помилкового рішення.

Зі змісту оскаржуваної постанови та матеріалів адміністративної справи вбачається, що суд першої інстанції прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, на підставі даних, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №306350 від 22.01.2023 року (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), корінцем з результатом тесту приладом «DragerAlcotest 6820», результат позитивний - 0,23 ‰(а.с.2) направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.01.2023 (а.с.4), відеозаписами, які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск, де зафіксовані події, що мали місце 22.01.2023.

Однак, дослідженням наведених доказів в судовому засіданні апеляційної інстанції встановлено, що вони не можуть свідчити про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,

Зокрема, судом першої інстанції не враховано того, що матеріали справи не містять даних про сам факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у зазначений у протоколі час та дату.

З переглянутого в апеляційному суді відеозапису з нагрудної камери поліцейського також не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, немає на відео і самого автомобіля, а також як не вбачається і того, що його було зупинено (відео на DVD-R диску розпочинається з моменту продуття Драгера ОСОБА_1 ), оскільки керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування».

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Крім того, судом першої інстанції у вину ОСОБА_1 ставилося те, що він керував транспортним засобом SkodaFabia д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Згідно огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального приладу Alcotest Drager6820 результат позитивний - 0,23 ‰.

Згідно пункту 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до Інструкції з експлуатації приладу «DragerAlcotest 6820» границею допустимої похибки є +-0,5 мг/дм3, тобто така похибка допустима до 0,25%о.

Згідно даних результату тестування на стан сп`яніння за допомогою приладу «DragerAlcotest 6820» результат огляду ОСОБА_1 становить 0,23 проміле (а.с.3).

Враховуючи, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у розмірі 0,23 проміле, встановлений приладом «DragerAlcotest 6820», є незначним відхиленням від допустимої похибки даного приладу, визначеної його технічними характеристиками (0,02 проміле), а обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вказані обставини виключають в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд також виходить з того , що відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, за якими ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, де зафіксовані ознаки алкогольного сп`яніння (тремтіння рук, нестійка хода, почервоніння очей та ін..), не відповідають відеозапису, що міститься в матеріалах справи, з якого не вбачається видимих ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 . Відповідно, всі наведені недоліки та сумніви, суд трактує на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності згідно положень ст. 62 Конституції України.

З відеозапису також вбачається, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав і обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП та ст..63 Конституції України, що слід визнати істотним порушенням вимог процесуального закону при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення працівниками поліції, отже доводи апелянта в цій частині суд також визнає слушними.

Апеляційний суд виходить з того, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом, який в даному випадку працівниками поліції дотриманий не був.

Інші будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Хмельницького міськрайонногосуду Хмельницької області від 06 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: