Справа № 393/419/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року смт Новгородка

Суддя Новгородківського районного суду Кіровоградської області Подліпенець Є.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця В/Ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Новгородківського районного суду Кіровоградської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 023968, складений 26.06.2023 року о 23:37 год. поліцейським РПП ст.сержантом поліції Брик М.Г., згідно якого ОСОБА_1 26.06.2023 року о 22 год. 45 хв. в смт Новгородка по вул.Криворізька, 44 керував транспортним засобом ВАЗ 2107 д.н. НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння (хитка хода, нечітка мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» 6820, результат 0,75 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка про доставку 10.07.2023 року смс-повідомлення, а саме судової повістки-повідомлення про судове засідання. Доказів про поважність причин своєї неявки до суду не надав, а також не надав клопотання про відкладення розгляду справи, а тому вважаю, за можливе розгляд справи провести без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та наявні матеріали, переглянувши доданий відеозапис, приходжу до наступного.

Так, статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, відповідно положень ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Частиною першою ст. 130 КУпАП передбачено, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частини 2 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, в розумінні положень ч.2 ст. 130 КУпАП, відповідальність особи наступає, за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, як за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (п. 2.9. «а» ПДР України) так і за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (п. 2.5 ПДР України).

Обвинувачення повинно бути конкретним і зрозумілим, а фактичні обставини чітко узгоджуватись із правовою кваліфікацією та сформульованим обвинуваченням, оскільки в іншому випадку право обвинуваченого знати, в чому він обвинувачується реалізується ним не у повній мірі.

Відповідно до загальних приписів КУпАП адміністративна відповідальність для осіб настає при наявності в їх діях вини, яка є доведеною в законний спосіб.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як зазначалося вище, адміністративна відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП України настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Таким чином, обов`язковою кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП є повторність, тобто вчинення правопорушення повторно протягом року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ставиться у вину порушення саме п.2.9 «А» ПДР України, а саме те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.130 КУпАП як повторне протягом року керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 023968 від 26.06.2023 року, зокрема в його фабулі (суть скоєного правопорушення) не зазначена така кваліфікуюча ознака як повторність.

Крім того, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявна постанова по справі про адміністративне правопорушення № 748/887/23 від 21.03.2023 р. з ЄДРСР про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, посилання на яку в протоколі відсутнє, а тому її походження суду невідомо та вона не може бути розцінена судом як належний та допустимий доказ.

Таким чином, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суть правопорушення (об`єктивна сторона складу адмінправопорушення) не відповідає диспозиції ч.2 ст.130 КУпАП, за якою кваліфіковані його дії.

Крім цього доказів на підтвердження факту повторності поліцейськими не надано, а тому з представлених суду матеріалів справи не вбачається наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з чим підстави для притягнення ОСОБА_1 саме за ч.2 ст. 130 КУпАП відсутні.

Слід також зазначити, що суд позбавлений можливості самостійно усунути вказане порушення, оскільки уповноважений розглядати справу виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, що виключає у цьому випадку адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією.

Між іншим слід зазначити, що суд не вправі за наявності суперечностей самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Як встановлено, на підтвердження пред`явлених ОСОБА_1 обвинувачень, до протоколу додано докази, а саме пояснення, чек драгера, акт продуття, смс-заявка, відео, копія ТПВ, про що вказано в протоколі в графі «до протоколу додається».

В свою чергу, належних та допустимих доказів, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 26.06.2023 року о 22 годині 45 хвилин в смт Новгородка по вул.Криворізька, 44, транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2107 д.н. НОМЕР_3 , матеріали справи не містять.

Так, з оглянутих в судовому засіданні відеозаписів з нагрудної камери поліцейського та з відеореєстратора автомобіля патрульної поліції не вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем, а коли поліцейський підійшов до авто, воно перебувало у статичному стані, на проїзній частині дороги, та в ньому знаходиться особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Працівники поліції попросили пред`явити останнього документи на транспортний засіб та посвідчення водія. При цьому, причин пред`явлення документів поліцейські не повідомили.

Інших доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 за обставин викладених в протоколі, транспортним засобом матеріали справи не містять, а тому факту порушення останнім п. 2.9А ПДР України за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.

Крім цього, розглядаючи справу повно та всебічно, даючи оцінку всім обставинам справи, слід зазначити наступне.

Так, відповідно до положень частини четвертої статті 256 КУпАП при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу про що робиться відмітка у протоколі.

Між тим матеріали справи у тому числі досліджені відеозаписи не містить жодних відомостей щодо роз`яснення ОСОБА_1 , його прав та обов`язків, передбачених та гарантованих Конституцією України та нормами КУпАП, зокрема прав передбачених ст. 63 Конституції України, а саме те, що особа не несе відповідальності за відмову від дачі показів стосовно себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів коло яких визначено законом, а також прав передбачених ст. 268 КУпАП, а саме: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази та заявляти клопотання, що в свою чергу при збиранні доказів поліцейськими та оформленні відповідних матеріалів, призвело до грубого порушення прав останнього, зокрема прав на захист, та вказує на незаконність як доказу складеного протоколу та інших похідних від нього матеріалів.

Крім того, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, проводиться у відповідності до вимог КУпАП, розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року (далі за текстом Інструкція) та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно п. 3 розділу IX вищевказаної Інструкції направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі за текстом Порядок).

Відповідно до п.2 вищевказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Також відповідно до п.4 Розділу IX Інструкції огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Згідно п.6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно положень зазначених у п.п. 6, 7 Розділу I вищезазначеної Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу та лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Аналогічні положення містяться в ст. 266 КУпАП.

Таким чином, для направлення водія, для проходження огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я, цьому повинна передувати відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгода з результатами такого огляду.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст. 266 КУпАП).

Відповідно до Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів проведено огляд у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою спец приладу «ALCOTEST» 6820, результат огляду 0,75 ‰.

Згідно письмових пояснень доданих до протоколу, ОСОБА_1 вказує що 26.06.2023 року близько 18:00 години він випив квасу, та після чого близько 22:45 години сів за кермо автомобіля ВАЗ 2107 д.н. НОМЕР_3 та керував по вул. Криворізька в смт Новгородка, де був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР, та в них виникла підозра, що він вживав алкогольні напої, після чого запропонували продути алкотестер «Драгер» на що він погодився. Після продуття алкотестеру результат станови 0,75‰. Вину визнає.

В ході розгляду протоколу та з оглянутого судом відеозапису було встановлено, що ОСОБА_1 вказав працівникам поліції, що алкоголь він не вживав, а вживав квас. При цьому, працівники поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не пересвідчились, що останній з результатами такого огляду був згоден та не запропонували пройти водієві огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, так як останній чітко не вказав, що згоден з результатами огляду на місці. Тобто, працівниками поліції було грубо порушено вимоги ст.266 КУпАП та положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки поліцейські мали б направити останнього, який мав сумніви щодо результатів огляду на місці до найближчого закладу охорони здоров`я для відповідного медичного огляду та роз`яснити, що огляд на стан сп`яніння повинно бути пройдено протягом двох годин з моменту виявлення ознак алкогольного сп`яніння, а тому в силу ч.5 ст. 266 КУпАП огляд проведений поліцейським на місці за допомогою спец приладу «Drager» є недійсний, а тому ОСОБА_1 взагалі не може бути притягнутий до відповідальності за ст. 130 КУпАП в зв`язку з недоведеністю його вини у порушенні п. 2.9 «А» ПДР України.

Слід також наголосити, що сам по собі факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини.

Інші докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.

Слід також зазначити, що інші документи, які надійшли до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення, зокрема, довідки підписані заступником начальника Кропивницького РУП з превентивної діяльності ГУНП в Кіровоградській області від 29.06.2023 року за № 3412/111-4-2023, № 3413/111-4-2023, № 3414/111-4-2023, судом в ході розгляду справи не досліджувались, та не приймаються до уваги, оскільки посилання на вказані докази в протоколі відсутнє та їх походження суду невідомо.

Між тим слід зазначити, що розглядаючи справу, суд не може вийти за межі пред`явлених обвинувачень та збирати докази з власної ініціативи.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, розглядаючи справу в межах пред`явлених звинувачень, а також беручи до уваги, відсутність належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 приходжу до висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а тому провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Крім цього, на підставі ст. 40-1 КУпАП, враховуючи, що за наслідками розгляду даної адміністративної справи провадження по ній підлягає закриттю, а тому ОСОБА_1 звільняється від сплати суми судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 40-1, 221, 245, 247, 249, 251, 252, 256, 279, 280, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, відносно якої її винесено, особою яку притягнуто до адміністративної відповідальності, їх законним представником, захисником, потерпілим або його представником шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Новгородківський районний суд Кіровоградської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 , начальнику Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області.

Суддя Є. ПОДЛІПЕНЕЦЬ