Справа № 758/1486/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2023 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ковбасюк О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Подільського УП ГУНП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №496246 від 23.01.2023 ОСОБА_1 , перебуваючи 14.01.2023 близько 18 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_2 , виражався на адресу потерпілої ОСОБА_2 нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення не визнав, стверджуючи, що домашнього насильства він не вчиняв.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх повній сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, працівники поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення долучили протокол про адміністративне правопорушення, копію заяви ОСОБА_2 від 13.01.2023 та копію письмових пояснень ОСОБА_1 від 23.01.2023.

При цьому під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не зібрано жодних доказів того, що ОСОБА_2 перебуває у сімейних відносинах з ОСОБА_1 .

Крім того, як вбачається зі змісту складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, він не відповідає вимогам статті 256 КУпАП, оскільки місце вчинення правопорушенняу ньому зазначено не повністю.

Так, у протоколі вказано, що дії, які містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, були вчинені ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 .

Разом із цим, у якій саме квартирі мало місце вчинення правопорушення, з матеріалів справи незрозуміло.

Суд також враховує, що у своїх письмових поясненнях від 23.01.2023 ОСОБА_1 зазначив, що 14.01.2023 він зі своєю співмешканкою ОСОБА_3 прийшов до її матері ОСОБА_2 , яка проживає за адресою АДРЕСА_3 , з метою забрати деякі речі. Однак він до квартири ОСОБА_2 не заходив та одразу пішов до сусіда у квартиру №238 , щоб не провокувати сварку. Разом із цим, ОСОБА_2 сама зайшла до квартири сусіда та почала виражатися нецензурною лайкою на його адресу та адресу своєї дочки.

Крім того, як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_2 , наявної в матеріалах справи, така заява написана нею 13.01.2023 та зареєстрована у Подільському УП ГУНП у м. Києві 16.01.2023. При цьому у заяві ОСОБА_2 зазначено про те, що ОСОБА_4 погрожував їй та ображав її нецензурною лайкою протягом двох днів у листопаді.

Таким чином, із урахуванням дати вказаної заяви та наведених у ній обставин, така заява ОСОБА_2 не є належним доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення за обставин, наведених у складеному відносно нього протоколі.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, у розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства 14.01.2023, у тому числі відносно потерпілої ОСОБА_2 , в матеріалах справи немає.

Таким чином, матеріалами справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не підтверджується наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

При цьому судом враховуються положення ст. 62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому вважає, що провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя О. О. Ковбасюк