Справа № 307/1479/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
11.08.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., розглянувши в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , за його апеляційною скаргою на постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 24.04.2023,
Постановою судді Тячівського районного суду від 24.04.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади , з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн судового збору.
В оскарженій постанові судді від 24.04.2023 вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.
06.04.2023, близько 17 год. 30 хв., ОСОБА_1 прикордонним нарядом «Группа реагування» від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) на напрямку № 289 прикордонного знаку (територія Солотвинської об`єднаної територіальної громади Тячівського району Закарпатської області) на відстані 500 метрів від лінії державного кордону був виявлений та затриманий за спробу незаконного перетину державного кордону з України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон, чим порушив вимоги ст. 9, ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04 листопада 1991 року, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену вище постанову судді від 24.04.2023 скасувати, а провадження у даній справі закрити.
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 06 квітня 2023 року він потягом прямував на відпочинок до своїх знайомих в с. Середнє Водяне Тячівського району Закарпатської області. Близько 17 год. 30 хв. потяг прибув на станцію смт.Солотвино, він не встиг вийти з потяга, як був затриманий прикордонним нарядом та доставлений в відділ прикордонної служби, де його обшукали та вилучили паспорт громадянина України, телефон та гроші та затримали на 24 години. Будь-які пояснення щодо мети його приїзду , з зазначенням адреси та прізвища осіб до яких він направлявся до уваги працівниками відділу прикордонної служби взято не було. Через 24 години після затримання йому було пред`явлено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.204-1 КУпАП.
ОСОБА_1 звертає увагу, що ні схеми правопорушення, на якій зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, місця розташування, маршрут руху, його як «порушника» та лінію державного кордону, а також фото чи відео фіксації факту вчинення правопорушення чи інших беззаперечних доказів, які б вказували на його причетність до інкримінованого правопорушення не надано. Наявними доказами в матеріалах справи про адміністративне правопорушення факт перетинання ним кордону не зафіксовано.
ОСОБА_1 вважає, складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення неналежним доказом, оскільки, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, уповноваженою посадовою особою не конкретизовано місце вчинення ним інкримінованого йому діяння, не зазначено координати, де нібито здійснено спробу перетину державного кордону, не додано схему із зазначенням цих координат із прив`язкою до місцевості.
Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 24.04.2023.
Вказує, що постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 24.04.2023 його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП. Справа, за його заявою, була розглянута без його участі, через значну віддаленість його місця проживання. 26.04.2023 копія постанови суду, згідно з відміткою на конверті, була направлена судом на його адресу. Дане відправлення він отримав у відділенні Укрпошти в с.Тальянки Звенигородського району Черкаської області лише 09.05 2023, тобто після закінчення 10-денного строку на апеляційне оскарження постанови.
В судове засідання, яке було призначено в апеляційній інстанції на 11.08.2023 ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. 11.07.2023 ОСОБА_1 до апеляційного суду подав заяву про розгляд справи без його участі.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що пропущений на оскарження судового рішення строк необхідно поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення із наступних підстав.
Встановлено, що судом першої інстанції 24.04.2023 справу про адміністративне правопорушення запроваджену щодо ОСОБА_1 розглянуто без його участі. В матеріалах справи відсутні докази про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови від 24.04.2023. Апелянт вказує, що отримав копію постанови 09.05.2023 (а.с.21), що не спростовано. Апеляційну скаргу подав на наступний день 10.09.2023.
У зв`язку з наведеним, апеляційний суд визнає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, тому клопотання його слід задовольнити, строк поновити.
Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно із положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Статтею 204-1 КУпАП встановлена відповідальність за незаконне перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Згідно ст.9 Закону України Про Державний кордон України перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.
Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.
Згідно п.6 ч.1 ст.8 Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, як встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, однак це твердження спростовується наявними у справі доказами.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП підтверджується дослідженими апеляційним судом доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 248556 від 07.04.2023 (а.с.1), відповідно до якого 06.04.2023, близько 17 год. 30 хв., ОСОБА_1 прикордонним нарядом «Группа реагування» від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) на напрямку № 289 прикордонного знаку (територія Солотвинської об`єднаної територіальної громади Тячівського району Закарпатської області) на відстані 500 метрів від лінії державного кордону був виявлений та затриманий за спробу незаконного перетину державного кордону з України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон;
- протоколом про адміністративне затримання від 06.04.2023 (а.с.3);
- протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 06.04.2023;
- рапортом начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ОСОБА_2 з якого слідує, що він близько 17 год. 20 хв. отримав доповідь від старшого прикордонного наряду «Прикордонний патруль», про виявлення ними громадянина України ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону на відстані 500 метрів до лінії державного кордону на напрямку прикордонного знаку №289 на території Солотвинської об`єднаної територіальної громади Тячівського району Закарпатської області. Близько 17 год. 25 хв. вибув до місця виявлення в складі прикордонного наряду «Група реагування», з метою затримання та доставки до відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що місцевим судом дотримані вимоги ст.ст. 251,252,280 КУпАП при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, є правильним. Зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.283 КУпАП: у ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 зі змістом протоколу ознайомлений на зрозумілій йому мові. На підставі ст.63 Конституції України від дачі пояснень відмовився, що підтверджується його особистим підписом (а.с.2).
Докази, наведені вище, які апеляційний суд визнає належними й допустимими, і зібраними відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення спроба незаконного перетину державного кордону України.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що начальник відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ОСОБА_2 діяв неправомірно при затриманні ОСОБА_1 , при проведенні перевірки та складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.204-1 КУпАП, і таких до апеляційної скарги не додано. Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що він прямував на відпочинок до своїх знайомих в с. Середнє Водяне Тячівського району потягом і був затриманий на станції смт. Солотвино прикордонним нарядом та доставлений у відділ прикордонної служби, де перебував 24 години. На підтвердження цих обставин апелянт жодних доказів не подав ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції. Справу просив розглянути без його участі.
Інші доводи ОСОБА_1 апеляційний суд відхиляє, як такі, що не впливають на доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.
З огляду на наведене вище, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у вчиненні передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, що адміністративне стягнення, яке накладено на нього у межах санкції ч.1 ст.204-1 КУпАП, відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст.23 КУпАП меті адміністративного стягнення, і в свою чергу є необхідним і достатнім для виправлення і виховання ОСОБА_1 у дусі точного та неухильного додержання законів та запобігання новим правопорушенням.
Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Отже, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану залишити без змін.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.
Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 24.04.2023 у даній справі.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а винесену щодо нього постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 24.04.2023 без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош