Номер провадження: 33/813/2037/23
Номер справи місцевого суду: 503/1041/23
Головуючий у першій інстанції Вороненко Д. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Зєйналової А.Ф.к., адвоката Жученко Р.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кодимського районного суду Одеської області від 29 вересня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, -

встановив:

Постановою Кодимського районного суду Одеської області від 29 вересня 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 125 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2125 грн, з конфіскацією тварини собаки породи «Вівчарка німецька» належної господарю ОСОБА_1 . Роз`яснено правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 07.08.2023 року близько 21:00 год. в дворі багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 собака ОСОБА_1 породи «Німецька вівчарка» покусала неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіявши шкоду його здоров`ю, а ОСОБА_1 своїми діями порушив ст. 7 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою Кодимського районного суду Одеської області від 29 вересня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)ОСОБА_1 звертає увагу на те, що жодного із пунктів ст. 7 та ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», ним порушено не було;

2)з матеріалів справи вбачається, що суддею було самостійно зроблено запит до Кодимської міської ради, що вказує на те що він самостійно відшукував докази у справі, що вказує на його упередженість та ставить під сумнів законність прийнятого рішення;

3)з матеріалів справи не зрозуміло, чому саме ОСОБА_1 інкримінується адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП, оскільки матеріалами справи не містять жодних відомостей, які б вказували на його причетність до події, так як на той момент, він знаходився на роботі;

4)всі собаки, які проживають на території домоволодіння ОСОБА_1 знаходились в закритих спеціально облаштованих металевих вольєрах і власниками не випускалися;

5)суд першої інстанції неправильно послався на правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 154 КУпАП, а саме як вигулювання собаки без повідка, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю, оскільки жодного вигулу собаки на загальнодоступному дворі багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , протягом дня 07.08.2023 року, ОСОБА_1 та членами його родини не здійснювалось та взагалі ніколи не здійснюється;

6)показання свідків, ґрунтуються лише на припущеннях;

7)в матеріалах справи міститься акт медичного обстеження (дослідження) №1445 від 21.08.2023 року, про проведення судово-медичного обстеження малолітнього ОСОБА_2 , однак на даному акті відсутні підпис судово-медичного експерта та печатка установи;

8)фото знімки, які містяться в матеріалах справи також є неналежними доказами, оскільки з них неможливо встановити (ідентифікувати) особу, якій завдано шкоду (на фото відсутня голова особи);

9)не відомо на яких підставах було зроблено висновок про те, що саме собака ОСОБА_1 спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_2 , оскільки неподалік є стихійне сміттєзвалище, де перебуває велика кількість безхатніх собак, кожна з яких могла здійснити на нього напад;

10)між сім`єю ОСОБА_3 та сім`єю ОСОБА_4 існують неприязні стосунки, тому свідчення постраждалого ставить під сумнів їх достовірність. Крім того вся родина ОСОБА_3 та їх батьків ОСОБА_5 працюють лікарями в м. Кодима, що також ставить під сумнів достовірність наданих доказів суду.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення адвоката Жученко Р.О., який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_6 , яка просила залишити в силі постанову суду першої інстанції, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст.154 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №931995 від 14 серпня 2023 року з якого вбачається, що 07 серпня 2023 року біля 21:00 год. в м. Кодима у дворі багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , собака ОСОБА_1 породи «Німецька вівчарка» покусала неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіявши шкоду його здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_1 порушив ст. 7 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП. В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначено: з протоколом не згоден, на момент вказаної в протоколі події знаходився на роботі, належна мені собака « ІНФОРМАЦІЯ_3 » знаходилась у вольєрі, розташованому за моїм місцем мешкання;

-рапорт з якого вбачається, що 07.08.2023 року о 20:49 год., надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_3 , вівчарка покусала дитину, покусала тулуб, ногу хлопчика на ім`я ОСОБА_7 , 5 років, потрібна медична допомога, вівчарка сусідів, якого будинку невідомо, заявниця повідомляє, що це не перший випадок. Заявник: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . При виїзді на місце події ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_4 , звернувся із заявою в якій просить прийняти міри до сім`ї ОСОБА_4 , які неналежним чином утримують собаку породи «Німецька вівчарка», яка 07.08.2023 року біля 21:00 год. у багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_4 , покусала сина заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-заява ОСОБА_9 з якої вбачається, що він просить прийняти міри до ОСОБА_10 , собака якого (породи «Німецька вівчарка»), внаслідок неналежного утримання, 07.08.2023 року близько о 21:00 год., перестрибнула паркан домоволодіння вказаного чоловіка і проникла на прибудинкову територію багатоповерхівки, де напала на сина ОСОБА_9 ОСОБА_2 та спричинила йому тілесні ушкодження у вигляді рваних ран (лівої руки, лівої ноги і грудної клітини) з правої сторони ;

-пояснення ОСОБА_1 з яких вбачається, що він є власником собаки породи «Німецька вівчарка». Зазначена собака віком біля 2 років. Вказану собаку він утримує у вольєрі на території домоволодіння в якому проживає. 07.08.2023 року біля 20:30 год. знаходився на своєму робочому місці, а саме у будівлі Кодимського споживчого товариства за адресою: м. Кодима, вул. Соборна, 60/5. Біля 20:50 год. йому зателефонував його батько ОСОБА_11 , який розповів про те, що у сусідньому дворі він чув крик дітей та коли подивився де відбувались крики, побачив дитину, яка лежала на землі, при цьому біля дитини більше нікого не було. Додому з роботи він повернувся біля 21:00 год. В той час його батько знаходився дома, собака породи «Німецька вівчарка» знаходилась у вольєрі;

-пояснення ОСОБА_6 з яких вбачається, що вона проживає разом із своїм чоловіком, а також із 11 річним сином ОСОБА_2 . Так близько 20:00 год її син вийшов у двір разом із друзями аби пограти. В цей час він був із ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими дітьми. Як стало відомо, ОСОБА_7 разом із друзями грали біля гаражу, що межує із домоволодінням ОСОБА_10 . Близько о 21:00 год. ОСОБА_6 почула крик дитини, а також почула, як постукали у двері, коли вона відчинила двері то побачила ОСОБА_14 , яка повідомила, що на її сина напала собака. ОСОБА_6 відразу побігла у двір. Коли вона підходила ближче до гаражів, то побачила, що її син йде на зустріч їй, він плакав, на ньому була порвана одежа на якій проступала кров. Потім вона побачила, що подалі, біля альфаторів знаходилась собака «Німецька вівчарка», яка належить ОСОБА_10 . Останній забирав свою собаку та вів її до свого будинку. Крім того, зазначила, що вказана собака не вперший раз нападає на людей, а також на інших тварин. Так, нещодавно відбулась ситуація, коли ця «Німецька вівчарка» покусала їх собаку, в результаті чого прийшлось робити операцію. ОСОБА_6 також вказала, що і на неї кидалась зазначена вівчарка, однак все обійшлося подряпинами, оскільки вона була у верхньому одязі. Господар собаки нічого не повідомляв, вибачення не просив. Діти, які знаходились у дворі собаку не провокували. Зазвичай собака знаходиться у вольєрі та ввечері її пустили гуляти у дворі, побачивши дітей, вона вискочила з двору (перестрибнула через паркан) та напала на дитину. Паркан біля 1-1,5 м.;

-пояснення ОСОБА_9 з яких вбачається, що 07.08.2023 року біля 20:00 год. син ОСОБА_7 разом із друзями пішов грати у двір. Поряд із їх домом межує домоволодіння в якому проживає ОСОБА_10 разом із своєю родиною. Цього дня біля 21:00 год. в двері постукала ОСОБА_15 , яка повідомила, що на їх сина напала собака. Його дружина - ОСОБА_6 вибігла у двір перша. Через деякий час він почув, як його жінка почала кричати, щоб він також вийшов у двір. Коли він вийшов у двір, то побачив, що біля гаражів стояв його син, біля якого були люди, які намагалися надати медичну допомогу. ОСОБА_7 повідомив, що його покусала собака « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яка перестрибнула через паркан домоволодіння ОСОБА_10 . Також, ОСОБА_9 помітив, як біля паркану знаходився ОСОБА_16 . Він підійшов до ОСОБА_17 повідомив, що його собака покусала ОСОБА_7 , чим завдала шкоди його здоров`ю. ОСОБА_18 пояснив, що він випустив вівчарку із вольєру, вона одразу перестрибнула паркан;

-пояснення ОСОБА_19 з яких вбачається, що 07.08.2023 року, ввечері вона відпустила свого 8 річного сина ОСОБА_20 гратися з друзями у двір. Через вікно вона постійно спостерігала за дітьми. Приблизно о 21:00 год., вона почула гучні крики всіх дітей, які знаходились у дворі та голосний плач ОСОБА_21 . Після чого, ОСОБА_15 одразу вибігла з квартири, постукала у двері до родини ОСОБА_3 та повідомила, що сталося у дворі. Коли вибігла на вулицю побачила, що ОСОБА_22 стояв біля гаражу, плакав та кричав, що його покусала собака. Озирнувшись навкруги, вона побачила ОСОБА_17 , який ловив свою собаку біля гаражу. Собака «Німецька вівчарка» вже не в перший раз кидається на людей, але господар ігнорує всі прохання сусідів не випускати собаку;

-пояснення ОСОБА_23 з яких вбачається, що вона відпустила свою 6 річну дочку ОСОБА_24 на площадку у двір гуляти з друзями. Біля 21:00 год. прибігла донька та повідомила про те, що чужа собака покусала ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_23 виглянула у двір та побачила, як вибігли батьки дітей, які гралися у дворі. Коли вона вийшла у двір, то побачила ОСОБА_22 , який сидів на землі та плакав. Одразу, вона із сусідами почали викликати швидку медичну допомогу та поліцію. Пізніше ОСОБА_23 зрозуміла, що це була собака ОСОБА_10 . Крім того, додала, що дана собака неодноразово кидалася на людей, дітей та на домашніх тварин, на прохання сусідів господар собаки не реагує;

-пояснення ОСОБА_25 з яких вбачається, що 07.08.2023 року вона перебувала за адресою свого мешкання. Почула дитячий крик. Вона вийшла на вулицю та побачила у дворі біля гаражів ОСОБА_26 , який плакав та кричав, що його покусала собака. Також біля гаражів помітила собаку «Німецьку вівчарку», яка належить ОСОБА_10 . Дану собаку місцеві жителі знають дуже добре, оскільки вона часто перетинає паркан домоволодіння своїх господарів, лякає місцевих жителів та кидається на собак місцевих жителів. Коли ОСОБА_25 підійшла ближче до ОСОБА_7 то побачила кров на його одязі. До місця події почали виходити батьки, які викликали швидку та поліцію. Крім того, заначила, що бачила ОСОБА_10 , який намагався піймати свою собаку, потім її спіймав та відвів додому;

-пояснення ОСОБА_27 з яких вбачається, що він разом із друзями гуляв у дворі. Костянтин побіг у напрямку гаражних приміщень, які знаходяться у дворі. Потім він почув, як ОСОБА_7 почав кричати при цьому гучно лаяла собака. Він побіг туди, звідки доносився крик, та побачив, що ОСОБА_7 лежить на землі, а на ньому зверху знаходиться собака. Вказана собака кусала ОСОБА_22 , при цьому він намагався від неї відбитися. Злякавшись ОСОБА_27 втік. Після цього він побачив, що до собаки підійшов невідомий йому чоловік та позвав її до себе. Собака його послухалась та перестала кусати ОСОБА_22 . Потім дана особа разом із собакою пішли, куди саме він не помітив. Також зазначив, що дана невідома особа не намагалась надати будь-яку допомогу ОСОБА_7 ;

-пояснення ОСОБА_10 з яких вбачається, що він та родина його сина ОСОБА_1 мешкають в АДРЕСА_2 . Вказане домоволодіння з усіх сторін огороджене високим парканом. Додатково зі сторони колишньої території дитячого садочка, де розташовані сміттєві баки додатково зверху оснащений колючим дротом. 07.08.2023 року біля 20:30 год. він почув зі сторони майданчика крики дитини про допомогу. Не замислюючись він кинувся на допомогу. Ризикуючи своїм здоров`ям, він перестрибнув паркан, при цьому отримавши травми, кинувся дитині на допомогу. Неподалік сміттєвих баків знаходився хлопчик, 11 років. Підійшовши до нього, підняв його та почав заспокоювати. Оглянувши його побачив, що його одяг брудний та через нього просочувалась кров. Інших видимих ран він не побачив. Хлопчик сказав, що хоче до матері та побіг у двір. Чий це хлопчик він не знає. Після того, як хлопчик побіг до під`їзду, з відти вийшли ОСОБА_28 , яка почала висловлюватися нецензурною лайкою у бік ОСОБА_10 , потім вийшов ОСОБА_28 , який відкрито заявив, що знищить собаку ОСОБА_10 . Додатково пояснив що на території домоволодіння поживає три собаки;

-пояснення ОСОБА_29 з яких вбачається, що в період з 20:00 до 22:30 він знаходився у свого товариша ОСОБА_10 де спілкувалися, пили каву. Біля 20:30 год. ОСОБА_18 почув крики дитини з території колишнього дитячого садочку та побіг на допомогу. ОСОБА_29 залишився. Через декілька хвилин ОСОБА_18 повернувся, при цьому у нього на руках були подряпини, як він розказав подряпини утворилися внаслідок перелазу через свій паркан, який зроблений з колючого дроту. На питання, що трапилось повідомив, що підійшовши до паркану побачив лежачого хлопчика, який кричав, ОСОБА_18 перестрибнув через паркан на допомогу дитині. Підійшовши до неї спитав, що трапилось, отримав відповідь, що він хоче до матері. При цьому ліва рука дитини була брудна. Після чого ОСОБА_18 повернувся додому;

-фотографії фіксації місця події, на яких зображене місце розташування гаражів, де відбулася подія, також відображено місце паркану;

-фотографії тілесних ушкоджень ОСОБА_2 ;

-звернення ОСОБА_9 з якого вбачається, що 07.08.2023 року до ВПД № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшло звернення, з приводу неналежного утримання собаки породи «Німецька вівчарка» ОСОБА_10 , собака якого 07.08.2023 року біля 21:00 год. перестрибнувши паркан вказаного домоволодіння покусала неповнолітнього ОСОБА_2 . З приводу цього просить провести комісійне обстеження за місцем проживання ОСОБА_10 , для встановлення чи створені останнім належні умови для утримання вказаного собаки; довідка №167 КНП «Кодимська лікарня» Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 10.08.2023 року, з якої вбачається, що ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні з 07.08.2023 року, діагноз рвані рани лівого плеча, ноги;

-акт судово-медичного обстеження (дослідження) №1445 від 21.08.2023 року згідно якого вбачається, що при судово-медичному обстеженні у дитини ОСОБА_2 виявлено синці, глибокі садни та рани на лівій верхній, нижній кінцівках та животі справа, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею яким могли бути зуби та кігті собаки, могли бути спричинені в термін та обставин вказаних обстеженим, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я;

-відповідь Кодимської міської ради з якої вбачається, що рішенням XXVII сесії VII скликання Кодимської міської ради Одеської області від 26 січня 2018 року №773-VII затверджено «Правила благоустрою території м. Кодима, забезпечення чистоти і порядку, тиші в громадських місцях, торгівлі на ринках», якими передбачено заходи щодо захисту та утримання тварин. Окремого рішення з вищевказаного питання не приймалося.

Аналізуючи вищевказані докази у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою і не містять істотних розбіжностей та беззаперечно в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено судом першої інстанції в основу прийнятого рішення і свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21 лютого 2006 року, особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Відповідно до п. 3, 5 ч. 7 ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.02.2006 № 3447-IV дозволяється утримувати: домашніх тварин - у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї.

Згідно з ч. 8 ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.02.2006 № 3447-IV фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у статті 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.02.2006 року № 3447-IV, умови утримання тварин повинні відповідати їх біологічним, видовим та індивідуальним особливостям. Умови утримання тварин повинні задовольняти їх природні потреби в їжі, воді, сні, рухах, контактах із собі подібними, у природній активності та інші потреби. Кількість тварин, що утримуються, обмежується можливістю забезпечення їм умов утримання відповідно до вимог цього Закону. Місце утримання тварин повинно бути оснащене таким чином, щоб забезпечити необхідні простір, температурно-вологісний режим, природне освітлення, вентиляцію та можливість контакту тварин із природним для них середовищем. Утримання тварин у дитячих закладах допускається за умови забезпечення постійного догляду за тваринами відповідно до вимог цього Закону.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із відповіді Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 05.09.2023 року № 03-17/2829 Кодимською міською радою Подільського району Одеської області не установлено окремих Правил утримання домашніх тварин. Однак, при цьому, рішенням Кодимської міської ради Одеської області від 26.01.2018 року № 773-VII було затверджено Правила благоустрою території міста Кодима, забезпечення чистоти і порядку, тиші в громадських місцях, торгівлі на ринках, в підпунктах 1.2 і 1.3 пункту 1 та пункті 2 Розділу «Утримання тварин» яких зазначено положення про те, що громадянам та суб`єктам господарювання власникам тварин зобов`язані не допускати утримання собак у місцях загального користування та збороняється вигулювання собак без повідка та без намордника, а також неналежне утримання тварин.

За таких умов зазначені вище Правила підлягають застосуванню разом із загальними вимогами до Правил утримання домашніх тварин, які закріплені в самому Законі.

Отже, посилання ОСОБА_1 на те, що жодного із пунктів ст. 7 та ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», ним порушено не було не заслуговують на увагу з огляду на те, що він є власником собаки «Німецька вівчарка», а тому відповідно до вимог чинного законодавства він повинен був забезпечити відповідні умови утримання своєї собаки. Посилання на те, що у його собаки «Німецької вівчарки» є вольєр, в якому вона перебуває, ніяким чином не спростовує того факту, що собака змогла лишити свій вольєр та перестрибнути через паркан, забігти у двір багатоповерхового будинку та завдати шкоди здоров`ю дитини. Крім того, з оглянутих фото, які приєднані до матеріалів справи, а також із письмових пояснень ОСОБА_10 вбачається, що паркан є невеликим, та та не може вважатися таким, що добре огороджує територію будинку де перебуває собака, оскільки не тільки сама собака, а й власник домоволодіння зміг перестрибнути цей паркан. З цього слідує, що з боку ОСОБА_1 , як власника собаки є порушення умов її утримання, що в подальшому призвело до заподіяння шкоди здоров`ю дитини ОСОБА_2 .

Спростовуються наступним і посилання ОСОБА_1 на те, що йому не зрозуміло, чому саме йому інкримінується адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять жодних відомостей, які б вказували на його причетність до події, так як на той момент, він знаходився на роботі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУПАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дія є активною поведінкою людини, її активним вчинком, а бездіяльність є пасивною поведінкою людини, яка виражається у формі невчинення дії (дій), які вона зобов`язана була і могла вчинити, або не відвернення небезпеки, яку особа зобов`язана була і мала можливість відвернути.

Отже, ОСОБА_1 , знаючи про те, що територія, на якій знаходиться його собака «Німецька вівчарка» не є ізольованою територією, не вжив всіх заходів, задля забезпечення безпечного утримання тварини (собаки).

Посилання ОСОБА_1 на те, що фотографії, які містяться в матеріалах справи є неналежними доказами, оскільки з них неможливо встановити (ідентифікувати) особу, якій завдано шкоду (на фото відсутня голова особи), були спростовані наступним.

В ході судового засідання, ОСОБА_6 надала суду для огляду фотографії свого сина ОСОБА_2 , якому було завдано шкоду, які були здійснені 07.08.2023 року у повний зріст. Таким, чином в судовому засіданні був доведений факт того, що на фотографіях, які знаходяться у матеріалах справи зображений саме ОСОБА_2 .

Довід апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неправильно послався на правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 154 КУпАП, а саме як вигулювання собаки без повідка, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю, оскільки жодного вигулу собаки на загальнодоступному дворі багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , протягом дня 07.08.2023 року, ОСОБА_1 та членами його родини не здійснювалось та взагалі ніколи не здійснюється, також спростовуються матеріалами справи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 154 КУпАП утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без поводків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також не прибирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях) - тягнуть за собою попередження або накладення штрафу на громадян від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб-від двадцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 КУпАП дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Таким чином, диспозицією статті ч. 3 ст. 154 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил утримання тварини (в даному випадку собаки), що стало наслідком заподіяння шкоди здоров`ю людини.

Стаття 154 КУпАП України є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 154 КУпАП України більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. Відтак, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, особа, яка складає протокол повинна викласти суть правопорушення виходячи із частини першої даної статті з посиланням на конкретний пункт Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах, який вважається порушенням, чи Правил утримання домашніх тварин, чи інших нормативно- правових актів, що встановлюють вимоги до утримання та поводження з домашніми тваринами та виключно після цього зазначити наслідки у виді заподіяння шкоди, як це передбачено частиною другою ст. 154 КУпАП України.

Отже, при складанні протоколу працівник поліції правильно послався на ч. 7 ст. Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження».

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ « 931995 від 14.08.2023 року відповідає вимогам закону.

Довід апеляційної скарги про те, що не відомо на яких підставах було зроблено висновок про те, що саме собака ОСОБА_1 спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_2 , оскільки неподалік є стихійне сміттєзвалище, де перебуває велика кількість безхатніх собак, кожна з яких могла здійснити на напад на дитину, спростувалися наданими поясненнями в судовому засідання ОСОБА_6 , яка пояснила, що стихійне сміттєзвалище огороджене таким чином, від їх двору, що потрапити з боку сміттєзвалища не можуть а ні люди, а ні тварини. Також з наданих письмових пояснень свідків, вбачається, що собака, яка покусала дитину, перестрибнула паркан, якій відгороджує домоволодіння сім`ї ОСОБА_4 , потім же сам ОСОБА_10 забрав свою собаку та відвід додому.

Об`єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази в сукупності повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, та правильно кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 154 КУпАП, як порушення правил тримання собак і котів.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Інші твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час дослідження доказів по справі, також жодних доказів, які б спростували правильні висновки суду першої інстанції не було долучено і до апеляційної скарги.

Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП підтверджується фотознімками, поясненнями свідків, актом судово-медичного обстеження (дослідження) №1445 від 21.08.2023 року, рапортом, а також дослідженими апеляційним судом під час апеляційного розгляду іншими доказами з місця події.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 154 КУпАП, оскільки він порушив ст. 7 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», що було встановлене в передбаченому законом порядку.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та конфіскацією тварини собаки породи «Вівчарка німецька»..

У відповідності до положень п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, за результатами апеляційного розгляду суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а постанова Кодимського районного суду Одеської області від 29 вересня 2023 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кодимського районного суду Одеської області від 29 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова