П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.08.2023

Справа № 522/10949/23

Провадження №3/522/7538/23

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Ярема Х.С. розглянула матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає АДРЕСА_1 ,

- за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

08.06.2023 надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ААД № 141951 від 20.05.2023 « ОСОБА_1 20.05.2023 о 08.50 год. за адресою Херсонська область, Білозерський р-н, с. Чорнобаївка, вул. Соборна, 1, керував транспортним засобом (мопед) Honda Dio без номерного знаку (який належить ОСОБА_2 ), без посвідчення водія та не маючи при цьому права керувати відповідним транспортним засобом, чим повторно протягом року (постанова БАД № 074223 від 29.03.2023 за ч.2 ст. 126 КУпАП), чим порушив вимоги п. 2.1.А ПДР та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП».

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином за номером телефону, залишеним в матаріалах справи.

Згідно з п. 2.13 ПДР України право на керування транспортними засобами особам може бути надано, зокрема, мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії А1, А) - з 16-річного віку.

Транспортні засоби належать до таких категорій:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Згідно з п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (зі змінами), особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Пунктом 16 Положення визначено, що посвідчення водія видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, установленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний, практичний іспити у територіальному сервісному центрі МВС.

Згідно з п. 2.1 "а" ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Тобто, вимоги даного пункту ПДР передбачають у особи, яка керує транспортним засобом, по-перше - обов`язкову наявність відповідного права на таке керування, що отримано у встановленому законом порядку, а по друге обов`язкову наявність посвідчення, яке формально підтверджує наявність відповідного права на керування транспортним засобом.

Диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частиною 2 цієї статті визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував мопедом немаючи на це права та будучи протягом року притягнутим до відповідальності за аналогічне правопорушення.

Матеріали справи містять підтверджуючі дані про те, що ОСОБА_1 (який досяг 16-річного віку) не отримував посвідчення водія відповідної категорії. Зокрема, в матеріалах справи є довідка від 22.05.2023 за підписом інспектора ІІ категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП, про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Крім того, на відеозаписі правопорушення, який доданий до матеріалів справи, ОСОБА_1 особисто підтверджує відсутність у нього посвідчення водія.

Також визначальним для притягнення до адміністративної відповідальності особи за ч.5 ст. 126 КУпАП є ознака повторності правопорушення, склад, якого в даному випадку передбачено в ч.2 ст. 126 КУпАП.

Питання визначення повторності, як невід`ємної частини складу правопорушення, врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року (далі Інструкція).

Відповідно п. 3 розділу І Інструкції повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

При цьому перебіг календарного року розпочинається з моменту винесення постанови про накладення адміністративного стягнення (притягнення особи до адміністративної відповідальності) за попереднє правопорушення за такі самі дії (за таке саме правопорушення).

Крім того, відповідно до п.п. 1, 4, 5 розділу VII Інструкції повторним відповідно до статті 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню. Поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені ч. ч. 2,3 ст. 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу. У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

З довідки від 22.05.2023 вбачається, що ОСОБА_1 протягом року за ч. 2 ст. 126 КУпАП притягувався до адміністративної відповідальності на підставі постанови БАД № 074223 від 29.03.2023 (стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн.).

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах достатньо доказів, щодо події та складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, є доведеною.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, відсутність даних про власника транспортного засобу, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у межах санкції ч.5 ст. 126 КУпАП, однак без позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, оскільки права керування транспортним засобом ОСОБА_1 не набував.

Керуючись ст.ст. 126, 283, 287-291 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,80 грн. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду.

Суддя Ярема Х.С.