Справа № 163/1999/22 Провадження №33/802/425/23 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, щодо якої складено протоколи ОСОБА_1 , прокурора Артиш Н.І., розглянувши клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 26 грудня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП та на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Так, ОСОБА_1 визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він будучи з 22 березня 20 травня 2021 року т.в.о. генерального директора КНП "Центр первинної медичної допомоги" Любомльської міської ради, в порушення п.3 ч.1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції" в умовах реального конфлікту інтересів видав та підписав наказ від 22 березня 2021 року № 76-од "Про виплату доплати та премій працівникам у березні місяці", яким встановив своїй дружині ОСОБА_2 премію у розмірі 5850 гривень, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

За тих же обставин ОСОБА_1 в порушення п.2 ч.1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції" не повідомив Любомльську міську раду у встановлений строк про наявність в нього реального конфлікту інтересів під час видачі і підписання наказу від 22 березня 2021 року № 76-од"Про виплату доплати та премій працівникам у березні місяці", яким встановив своїй дружині ОСОБА_2 премію у розмірі 5850 гривень, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 , будучи з 22 березня 20 травня 2021 року т.в.о. генерального директора КНП "Центр первинної медичної допомоги" Любомльської міської ради, в порушення п.3 ч.1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції" в умовах реального конфлікту інтересів видав та підписав наказ від 23 квітня 2021 року № 85-од "Про виплату доплати та премій працівникам у квітні місяці", яким встановив своїй дружині ОСОБА_2 премію у розмірі 5900 гривень, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

За тих же обставин ОСОБА_1 в порушення п.2 ч.1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції" не повідомив Любомльську міську раду у встановлений строк про наявність в нього реального конфлікту інтересів під час видачі і підписання наказу від 23 квітня 2021 року № 85-од "Про виплату доплати та премій працівникам у квітні місяці", яким встановив своїй дружині ОСОБА_2 премію у розмірі 5900 гривень, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою судді Федчишин Д.С. 12 червня 2023 року подав чергову апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність просить скасувати та закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Водночас, ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення вважаючи, що він прощений з поважних на те причин.

Перевіривши доводи заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення, заслухавши ОСОБА_1 , який клопотання підтримав, та прокурора Артиш Н.І., яка заперечила дане клопотання, доходжу висновку, що воно до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Апеляційним судом встановлено, що постановою Волинського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 26 грудня 2022 року, яку було подано 09 січня 2023 (т.2 а.с.25-31), повернуто апелянту, оскільки він пропустив строк на апеляційне оскарження, який закінчився 05 січня 2023 року і не просив його поновити (т.2 а.с.35).

17 лютого 2023 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Волинського апеляційного суду з апеляційною скаргою на вищевказану постанову судді та з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження (т.2 а.с.42-57).

Постановою Волинського апеляційного суду від 23 березня 2023 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження було відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала (т.2 а.с.83-84).

31 березня 2023 року ОСОБА_1 знову звернувся до Волинського апеляційного суду з апеляційною скаргою на вищевказану постанову судді та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження (т.2 а.с.89-104).

Постановою Волинського апеляційного суду від 31 травня 2023 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження було відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала, з наведенням докладних мотивів прийнятого рішення (т.2 а.с.107-109).

Проте ОСОБА_1 12 червня 2023 року в вкотре подав апеляційну скаргу на вищевказану постанову судді та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Аналіз наведеної норми права дає підстави вважати, що початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення пов`язаний з моментом прийняття такої постанови. У разі пропуску визначеного законом строку на подачу апеляційної скарги, така скарга повертається особі, яка її подала.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, може клопотати про поновлення їй строку на подання апеляційної скарги, вказавши поважні причини, які перешкоджали своєчасному зверненню до суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення покладено на скаржника.

Апеляційний суд зазначає, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Любомльського районного суду Волинської області від 26 грудня 2022 року, вже були предметом розгляду судом апеляційної інстанції, що знайшло своє вирішення у постановах Волинського апеляційного суду від 23 березня 2023 року та 31 травня 2023 року. Апеляційний суд звертає увагу на те, що при вирішенні чергового клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги від 12.06.2023 року суддя не вправі ревізувати та давати оцінку судовим рішенням, які набрали законної сили та давати переоцінку доказам по справах, які розглядалися, відповідно до ст. 129 1 Конституції України.

Разом з цим, повторне звернення з вмотивованим клопотанням про поновлення процесуального строку передбачає необхідність зазначення інших поважних та обґрунтованих причин, які вплинули на несвоєчасність подачі апеляційної скарги, тобто таких, які не були предметом розгляду судом апеляційної інстанції.

Водночас слід зазначити, що при поданні 12.06.2023 року апеляційної скарги та при розгляді клопотання апеляційним судом ОСОБА_1 також не навів та не надав будь яких належних і допустимих доказів з приводу поважності підстав пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення починаючи з дня його постановлення.

При вирішенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження 14 липня 2023 року ОСОБА_1 навів ті ж самі обставини пропуску ним визначеного ч.2 ст. 294 КУпАП 10 денного строку та норми законодавства, які регулюють ці правовідносини, а щодо подачі апеляційної скарги 12.06.2023 року мотивував тим, що не погоджується з попередніми судовими рішеннями Волинського апеляційного суду. Такі мотиви є неприйнятними з огляду на те, що зазначене апелянтом суперечить нормам наведеного законодавства та відсутністю підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження по збігу більше шести місяців після закінчення такого строку на оскарження.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді від 26.12.2022 року до задоволення не підлягає, оскільки не було наведено поважних підстав пропуску такого строку у зв`язку з чим він міг бути поновлений судом.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» вказано, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Оскільки апеляційна скарга подана після закінчення передбаченого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення, і при цьому, ані в заявленому клопотанні, ані в ході його розгляду апеляційним судом, ОСОБА_1 не було наведено поважних підстав для поновлення такого строку, з 05.01.2023 року по 12.06.2023 року то апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала на підставі ч.2 ст.294 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

У поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 26 грудня 2022 року ОСОБА_1 , відмовити.

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протоколи ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 26 грудня 2022 року, - повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк