ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/9606/23 Головуючий в 1 інст. Стеценко А.В.
Провадження № 33/807/836/23 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за участі ОСОБА_1 , його захисника адвоката Студенцова О.О., за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Студенцова О.О. на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має вищу освіту, військовослужбовця, який проходить службу в НОМЕР_1 на посаді старшого водія, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000, 00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25.09.2023 серії ААД № 511213, 25.09.2023 о 07 год. 58 хв. в м. Запоріжжя, Вознесенівський район, вул. Південне шосе, 1-Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21011 з реєстраційним номером НОМЕР_2 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком № 8472 від 25.09.2023 (марихуана), чим порушив пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування відсторонений, про повторність попереджений.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Студенцов О.О. вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що була порушена підвідомчість справи, яку мала розглядати Військова інспекція безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних силах України, а не патрульна поліція.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 проходить військову службу, а тому не міг вчасно звернутися до адвоката.

Також просить постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Студенцова О.О., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову суду залишити без змін з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів провадження та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР України ОСОБА_1 дотримано не було.

В основу винуватості ОСОБА_1 місцевим судом було покладено такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії АДД №511213 (а.с.1), яким встановлено, що 25.09.2023 о 07 год. 58 хв. в м. Запоріжжя, Вознесенівський район, вул. Південне шосе, 1-Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21011 з реєстраційним номером НОМЕР_2 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком № 8472 від 25.09.2023 (марихуана), чим порушив пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування відсторонений, про повторність попереджений;

- направленням на огляд (а.с.3), яким встановлено, що під час події у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: порушення мови, зіниці очей які не реагують на світло, сповільненість рухів. Огляд проводився в закладі охорони здоров`я. Результат огляду ОСОБА_1 позитивний, останній перебуває в стані наркотичного сп`яніння (марихуана);

- медичним висновком №8472 від 25.09.2023 року (а.с.4), яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння (марихуана);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.6), в яких він вказав, що був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР. В ході спілкування у нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Під час огляду в закладі охорони здоров`я встановлено, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Вказує, що він дійсно на передодні цього вживав наркотичні засоби. Вважає, що огляд 25.09.2023 року не показав наркотичне сп`яніння, але залишковий результат після вживання наркотиків;

- оптичним носієм інформації у вигляді СД-диску (а.с.10), який містить відеозаписи з місця події та якими підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації стороною захисту наданих їй прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду і вважає, що матеріли в справі не містять інформації про обставини, які підлягають перевірці в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, оскільки вони підтверджують порушення водієм вимог п.2.9а ПДР України.

Суд відхиляє апеляційні доводи, оскільки вони є безпідставними.

Зокрема доводи про те, що під час події було порушено підвідомчість справи, оскільки здійснення освідування за участю осіб ВСП у ЗСУ в порядку ст.266-1 КУпАП проводиться тільки за порушення встановленого порядку проходження військової служби.

Такий припис не стосується спеціального суб`єкту, як водій транспортного засобу, а тому підстав для передання чи залучення ВСП у ЗСУ до процедури адміністративного розслідування не є обов`язковим і таким, що не ґрунтується на вимогах національного закону.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду та відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що він не перебував в стані наркотичного сп`яніння, а результат огляду виявив лише залишки наркотичного засобу, який було вжито напередодні, оскільки лікарем-наркологом було встановлено в результаті виявлення клінічних ознак та проведення лабораторного дослідження, що ОСОБА_1 перебував саме в стані сп`яніння.

В суду відсутні будь-які сумніви в правильності медичного висновку.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, обґрунтування доводів апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у поверхневому з`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, слід зазначити, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, вказано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Вчинення діянь, які кваліфікуються в національному законодавстві за ст. 130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Таким чином, вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції, з урахуванням вимог ст. ст. 33 - 35, 38, ч. 1 ст. 130 КУпАП, урахувавши характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставини, вважає, що адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керуванням всіма видами транспортних засобів, є тим стягненням, що відповідно до ст. 23 КУпАП, буде сприяти запобіганню вчинення ним нових правопорушень і розумінням на психологічному рівні, рівня тяжкості скоєного протиправного діяння.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Студенцова О.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження, задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Студенцова О.О., залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. РассуждайДата документу Справа № 335/9606/23