Справа № 674/626/23
Провадження № 3/674/443/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м.Дунаївці

Суддя Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Шафікова Ю.Е., за участю секретаря Проценко Л.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Мерінової Н.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення поліції №2 Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , 16.04.2023 року о 00 год. 21 хв., в м.Дунаївці по вул. Озерна керував транспортним засобом Toyota land cruiser prado 150, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, поведінка не відповідає обстановці), від огляду на стан сп`яніння у визначеному законом порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та вказав, що у день події алкоголь не вживав. Від проходження огляду на місці зупинки та у лікарні не відмовлявся. У лікарні порядок проходження огляду ніхто йому не пояснив, сам огляд ніхто не проводив, працівники поліції не роз`яснювали ніяких прав, що означає ст.130 ОСОБА_1 не розумів.

Захисник Мерінова Н.В. в судовому засіданні 25.08.2023 подала клопотання про повернення справи про адміністративне правопорушення на доопрацювання, мотивоване тим, що матеріали справи не відповідають вимогам КУпАП, Інструкції МВС України №1376 від 06.11.2015, Порядку від 17.12.2008 №1103, Інструкції від 07.11.2015 №1395, Інструкції від 09.11.2015 №1452/735. Зокрема, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано дії ОСОБА_1 щодо ухилення від огляду, не зазначено точне місце вчинення адміністративного правопорушення, не вказано, що відмова від огляду була здійснена ОСОБА_1 саме під відеозапис. Також, в матеріалах справи відсутні докази того, що поліцейський відсторонив ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, до матеріалів справи не долучено дані про особу, а саме характеристику з місця проживання та роботи, наявність утриманців, наявність/відсутність інвалідності, посаду, місце роботи, майновий стан, чи притягувався до адміністративної відповідальності. В протоколі не зазначено, що до нього додається диск із відеозаписом, не вказано технічний засіб, на який здійснювався відеозапис спілкування.

Також, захисник в судовому засіданні 22.11.2023 подала клопотання про закриття провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, яке мотивоване тим, що протокол сам по собі без підтвердження доказами не є безумовним та беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини. З сп`яніння на місці зупинки, працівник поліції самостійно вирішив, що йому слід проходити огляд в закладі охорони здоров`я. В закладі охорони здоров`я ознаки алкогольного сп`яніння ніхто ОСОБА_1 не називав, порядок проходження огляду не роз`яснював, він неодноразово повторював, що не відмовляється від огляду, але хоче поговорити телефоном з юристом. Акт огляду, який міститься в матеріалах справи не може бути доказом вини ОСОБА_1 , оскільки такий документ складається тільки у випадку проходження огляду на місці зупинки. Висновок лікаря №34 не може бути доказом вини, оскільки огляд у лікарні не проводився, також відсутня дата його складання, відсутній запис про відмову ОСОБА_1 від підпису у ньому. Поліцейський не виконав вимог Інструкції №1395 щодо інформування особи перед проведення огляду про порядок застосування спеціального технічного засобу. Через грубе порушення установленого прядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, невідповідність змісту протоколу п.6 розділу Х Інструкції №1395 та п.8 Порядку №1103, протокол про адміністративне правопорушення, відеозаписи, акт огляду, направлення на огляд є неналежними та недопустимими доказами винуватості ОСОБА_1 ..

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, дослідивши матеріали справи, зміст клопотань, суддя приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та відсутність підстав для задоволення клопотань про повернення адміністративних матеріалів на доопрацювання та закриття провадження у справі з огляду на наступне.

Відповідно до ст.53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні норми закріплено п.6, п.7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015року за№ 1452/735 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Незважаючи на невизнання вини, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 303891, в якому зафіксовано дату, час, місце, спосіб вчинення адміністративного правопорушення, відеозаписом обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Так, до адміністративних матеріалів долучено СD-диски із фіксацією правопорушення, де зафіксовано зупинку працівниками поліції транспортного засобу Toyota land cruiser prado 150, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням вчинення ОСОБА_1 16.04.2023 року о 00 год. 21 хв. у комендантську годину. На місці зупинки працівники поліції запропонували водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», проте він своїми діями ухилився від проходження вказаного огляду. Зокрема, ОСОБА_1 не обрав мундштук, в подальшому, на його запитання про те, що буде якщо він відмовиться, працівник поліції пояснив також щодо проходження огляду у Дунаєвецькій багатопрофільній лікарні. Після цих роз`яснень, ОСОБА_1 за його згодою проїхав в заклад охорони здоров`я. В закладі охорони здоров`я на пропозицію лікаря пройти експертизу, ОСОБА_1 своїми діями знову ухилився від проходження огляду на стан сп`яніння, мотивуваши тим, що він потребує юриста. У зв`язку з наведеними обставинами, працівники поліції роз`яснивши права, в присутності порушника склали адміністративні матеріали про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Суддя не приймає як докази факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення наявні в матеріалах справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та висновок №34 щодо результатів медичного огляду, з огляду на їх невідповідність критерію належності доказів.

Таким чином, оцінивши вищевказані докази вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння) «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду. Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння може відбуватись як вербальним вираженням так і пасивною поведінкою порушника, яка свідчить про ухилення від проходження такого огляду.

Враховуючи наведене, суддя дійшов висновку, що пояснення ОСОБА_1 , які він дав в судовому засіданні, обумовлені позицією захисту та спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності. Відтак, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували встановлені в судовому засіданні обставини, ОСОБА_1 суду не надано.

Вирішуючи наявні клопотання захисника про повернення адміністративних матеріалів на доопрацювання та закриття провадження у справі слід зазначити наступне. Посилання захисника на ряд процедурних та формальних недоліків при складанні адміністративних матеріалів, не виключає вини ОСОБА_1 , у скоєнні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є перешкодою для розгляду по суті адміністративних матеріалів, не потребує повернення таких матеріалів на доопрацювання та не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 14 лютого 2018 року № 735/1246/15-а, де зазначив, що посилання позивача на окремі процедурні порушення при притягненні його до адміністративної відповідальності не можуть спростовувати правомірності спірної постанови відповідача, оскільки не доводять відсутності факту порушення.

Ухвалюючи дане судове рішення, суд керується також ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд наголошує, що відповідно до принципу належного здійснення правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, згідно статті 34 КУпАП, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Обставин, згідно статті 35 КУпАП, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Дотримуючись вищевказаних вимог чинного законодавства суд, врахувавши характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, дійшов висновку про призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору, у разі ухвалення судом.

постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн. 80 коп..

Керуючись ст.ст.40-1,ч.2 ст.130, 283-284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотань захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 про повернення справи про адміністративне правопорушення на доопрацювання та закриття провадження у справі - відмовити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч гривень) 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст постанови складено 27.11.2023.

Суддя Ю. Е. Шафікова