Справа № 145/1255/23
Провадження №3/145/596/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.2023 Тиврівський районний суд Вінницької області

Суддя Ратушняк І. О. , за участі особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , захисника Когутницького В.М., розглянувши матеріали, що надійшли від ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ст.водія в/ч НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП ,

ВСТАНОВИВ:

16.07.2023 о 23-30 год. в с.Пилява, по вулиці Д.Нечая, ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.5 ПДР України керував транспортним засобом "АUDI А6", д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера "Драгер"та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винність не визнав, пояснив, що 16.07.2023 близько 00-00 годин він з ОСОБА_2 їхав в с.Пилява. За кермом був ОСОБА_3 . На дорогу з правої сторони вибігла кішка. Бомк, щоб уникнути збиття, повернув ліворуч та загальмував, однак зіткнувся з електроопорою. З двору вийшли жінка та чоловік, які викликали поліцію. Від удару було пошкоджено опору та автомобіль, а саме: ліве крило, ліва фара, ліва частина бампера, а з правої сторони, де сидів він, було пошкоджено лобове скло від удару його лобною частиною голови. Приїхали працівники поліції. ОСОБА_4 , як водій, спілкувався із ними, говорив їм, що був за кермом. Потім з ними спілкувався він, при чому повідомив, що під час ДТП був пасажиром. Після їхніх пояснень поліцейські вимкнули бодікамери, щоб водій та він змінили покази, почали на них чинити тиск, погрожуючи викликати військову службу правопорядку, та змусили на камеру сказати, що їхав за кермом саме він, а водія, тобто ОСОБА_4 взагалі не було. Він приблизно за годину-півтори вживав горілку, тому боявся, щоб його, як військового, служба правопорядку не наказала. Він перелякався та під тиском зробив, що вони сказали, повідомив, що вживав спиртні напої та їхав сам за кермом, тобто себе оговорив. Потім працівники поліції дали підписати пояснення, яке було вже написане, яке він не читав, та склали на нього протокол.

Свідок ОСОБА_4 показав суду, що 16 липня 2023 року близько півночі він з ОСОБА_5 їхали у військову частину, за кермом був він. На дорогу щось вискочило (чи собака, чи кішка не помітив, бо вискочило з правої сторони) і він, щоб уникнути зіткнення із твариною, змінив напрямок руху, повернувши ліворуч. Вдарився правим колесом в бордюр, авто понесло в електроопору та сталося зіткнення. Було пом`яте ліве крило, бампер, ліва фара та лобове скло з правої сторони, де сидів ОСОБА_5 , який отримав ушкодження. З будинку вийшли люди та викликали поліцію. Він повідомив працівників поліції, як було і що він їхав за кермом. Вони вимкнули камеру, стали говорити йому, що він не власник, погрожували йому викликати службу ВСП, спитали, хто був на пасажирському сидінні, він повідомив, що ОСОБА_5 . Потім працівники поліції говорили із ОСОБА_5 , він чув, як той сказав, що бере вину на себе. Дали йому підписати пояснення, які він не читав. Поліцейський сказав, що він є на камері, і тому він вимушений відібрати пояснення. ОСОБА_1 приблизно за годину- півтори вживав горілку.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, або особа, яка передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само особа, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відмовилась.

Статтею 7 КУпАП України встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України N 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 р.).

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі з відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких умов, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту".

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними і достатніми доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладення такого обов`язку на суд чинним законодавством не передбачено. В своїй діяльності суд зобов`язаний враховувати практику Європейського суду з прав людини. Так, відповідно до рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст.7 КУпАП).

Отже, за винятком власне протоколу про адміністративне правопорушення, будь-які інші докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, матеріали справи не містять.

У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї" від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою".

Вважаю, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який складено 17.07.2023 в 0 годин (а.с.9) не є допустимим та належним доказом, оскільки відповідно до інформаційної довідки від 17.07.2023 о 00-04 год надійшло повідомлення про те, що 17.07.2023 о 00-03 год за адресою: с.Пилява, вул.Д.Нечая, 6, авто "АUDI А6" здійснило зіткнення з електроопорою, травмованих немає, прибули 17.07.2023 в 00-23 год, тобто направлення складено до повідомлення та прибуття на місце ДТП працівників поліції.

Крім того, відповідно до відеозапису з бодікамер фіксування проводилося 17.07.2023 о 00-52 год,, відповідно до якого ОСОБА_1 пояснив, що не їхав за кермом, вдарився головою в лобове скло справа, спрацювали подушки, свідок ОСОБА_4 також повідомив, що їхав за кермом він.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає недоведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За викладених обставин, вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом, на підставі якого відповідно до положень ст. 251 КУпАП можливо встановити наявність адміністративного правопорушення та винність особи у його вчиненні, інших доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суду не надано та в судовому засіданні не встановлено, в зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 23, 33-35, ч. 1 ст. 130, ст. 221, 245, 247, 251, 252, 266, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ратушняк І. О.