П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі захисника особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , адвоката Андрейчук О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 180-1 КУпАП ,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №966057 від 26.05.2023 року вбачається, що 26.05.2023 року о 22 год. 30 хв. будучи адміністратором закладу «Малібу» який розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 72, допустив перебування малолітніх осіб, без супроводу дорослих та чим порушив порядок перебування дітей у закладі, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 180-1 КУпАП.

У судове засідання не звився ОСОБА_1 , про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Разом із тим, у судове засідання прибув захисник особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , адвокат Андрейчук О.М., який просив закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення. Окрім того, при розгляді справи просив врахувати його письмові заперечення.

Так, у письмових запереченнях захисник вказує на те, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №966057 від 26.05.2023р., оформленого інспектором СОП ВП Ужгородського РУА ГУНП в 3/О старшим лейтенантом поліції Кирлик Ю.І. зазначено: «26.05.2023р. о 22:30 будучи адміністратором закладу «Маямі», який розташований за адресою м. Ужгород, вул. Собранецька 72, допустив перебування малолітніх осіб без супроводу дорослих та чим порушив порядок перебування дітей у закладі, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 180-1 КУпАП.»

З даним протоколом сторона захисту не згідна. При цьому адвокат вказує на те, що оформлення протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №966057 від 26.05.2023 року відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. У протоколі не в повному обсязі надано відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адже суб`єктом адміністративного проступку є посадова особа підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, громадянин - власник підприємства чи уповноважена ним особа громадянин - суб`єкт підприємницької діяльності. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 є адміністратором закладу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », однак вказане не визнається правопорушником та жодним чином не підтверджується.

Крім того, як вказано у запереченнях, в матеріалах справи немає документу, на підставі якого встановлено, що ОСОБА_1 на належній правовій підставі здійснює повноваження в закладі «Маямі», який провадить діяльність у сфері розваг та є суб`єктом відповідальності за вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

Адвокат зазначає, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 180-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 не міститься доказів того, що він є власником закладу, чи уповноваженою власником закладу особою.

При цьому у запереченнях вказано на те, що згідно договору оренди (копія додається) нерухомого майна (приміщення загальною площею 180 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_2 ) від 09.07.2022р., орендарем даного приміщення є ФОП ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ). Той факт, що суб`єктом господарювання є ФОП ОСОБА_2 підтверджується також ОСОБА_3 на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами (копія додається).

Крім цього, адвокат звертає увагу на те, що в протоколі не зазначено відомостей про малолітню особу, яка перебувала в даному закладі без супроводу одного з батьків.

Враховуючи вище викладене, сторона захисту зазначає, що ОСОБА_1 , не є суб`єктом правопорушення, жодних протиправних дій не здійснював та не може бути притягненим до адміністративної відповідальності за даним протоколом.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Положеннями ст. 276 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен вирішити, у тому числі й питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення (п. 2), а в разі неправильного складання такого протоколу, у тому числі і про адміністративно-карне хуліганство, повернути матеріали адміністративної справи органу внутрішніх справ для належного (додаткового) оформлення (п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство»).

Згідно положень ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення згідно ст. 256 КУпАП зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. Особа, яка вчинила правопорушення, має право подати пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підпису. Власноручно викладені цією особою пояснення та зауваження додаються до протоколу, про що до нього вноситься відповідний запис із зазначенням кількості аркушів, на яких подано такі пояснення та/або зауваження. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дати пояснення і підписати протокол у ньому робиться запис про це. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обв`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, у вину ОСОБА_1 ,ставиться те, що 26.05.2023 року о 22 год. 30 хв. будучи адміністратором закладу «Малібу» який розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 72, допустив перебування малолітніх осіб, без супроводу дорослих та чим порушив порядок перебування дітей у закладі, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 180-1 КУпАП.

Разом із тим, як встановлено зі змісту протоколу, відомостей про потерпілих та свідків правопорушення протокол не містить. Окрім того, відсутні відомості про наявність відео-, фото доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 , інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 180-1 КУпАП, відповідальність особи передбачена за: порушення встановленого законом порядку перебування дітей у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування.

У законодавстві України про охорону та захист прав дитини встановено відповідальність за факти перебування дітей без супроводу дорослих у вечірній час у громадських закладах.

Згідно з Законом України «Про охорону дитинства», дитина це особа віком до 18 років (повноліття). Малолітня дитина дитина віком до 14 років. Неповнолітня з 14 до 18 років.

З метою попередження злочинності як з боку дітей, так і проти них, стимулювання відповідальності батьків, законодавством України встановлено:

Закон України«Про охорону дитинства»: 20-1. Особливості перебування дітей у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування

Діти віком до 16 років з двадцять другої до шостої години можуть перебувати у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування лише в присутності принаймні одного з батьків чи іншого законного представника дитини або особи, яка її супроводжує і несе за неї персональну відповідальність.

Власники закладів, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладів громадського харчування та уповноважені ними особи зобов`язані вживати заходів щодо недопущення у такі заклади з двадцять другої до шостої години дітей до 16 років без супроводження осіб, зазначених у частині першій цієї статті.

Власники закладів, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладів громадського харчування та уповноважені ними особи мають право у період з двадцять другої до шостої години вимагати у відвідувачів таких закладів документи, що підтверджують досягнення ними 16-річного віку.

Слід зазначити, що у протоколі відсутні відомості про «малолітніх осіб», перебування яких допустив у вказаному закладі ОСОБА_1 .

Згідно фабули протоколу вказано, що ОСОБА_1 , є адміністратором закладу «Маямі», та що він допустив перебування малолітніх осіб без супроводу дорослих у вказаному закладі. При цьому, жодних доказів тому, що ОСОБА_1 , займає вказану посаду, відомостей щодо функціональних обов`язків та відповідних його повноважень віяти від імені власника закладу до матеріалів справи не додано.

При цьому із наведених вище норм вбачається, що саме власники закладів, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладів громадського харчування та уповноважені ними особи зобов`язані вживати заходів щодо недопущення у такі заклади з двадцять другої до шостої години дітей до 16 років без супроводження осіб, зазначених у частині першій цієї статті, та що саме вказані особи мають право у період з двадцять другої до шостої години вимагати у відвідувачів таких закладів документи, що підтверджують досягнення ними 16-річного віку.

Так, матеріли справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 , є власником чи уповноваженою особою, у розумінні ст.20-1 Закон України«Про охорону дитинства», та відповідно мав вживати заходів щодо недопущення знаходження у вказаному закладі з двадцять другої до шостої години дітей до 16 років без супроводження осіб.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення, а тому дотримання правил щодо його складання є обов`язковим.

Окрім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року випливає, що спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, є неприйнятним, у зв`язку з чим практика повернення протоколів про адміністративні правопорушення, які складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимогст.256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення є правильною.

З урахуванням зазначеного, суд позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 256, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали адміністративної справи №308/10836/23 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 180-1 КУпАП, повернути до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області для доопрацювання та належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош