запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/507/23Головуючий у 1-й інстанції Ткаченко М.О.
Єдиний унікальний №317/1100/23Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 і його захисника Рогозіна О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Рогозіна Олексія Вікторовича на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 12 травня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 18.02.2023 року о 09.00 год. у Запорізькому районі на автошляху Н-08 513 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Також стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Рогозін О.В. просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення в стані крайньої необхідності, оскільки вивозив свою матір з-під ворожих обстрілів. Доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, чи момент його зупинки справа не містить. Складання протоколу про адміністративне правопорушення на відеозаписі не співпадає з його фактичним складанням. Направлення на огляд складалось після того, як ОСОБА_1 запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості ОСОБА_1 .

Заслухавши ОСОБА_1 і його захисника Рогозіна О.В., які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, допитавши свідка у справі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Так, рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №392903 від 18.02.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; йому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП; від пояснень по суті порушення останній відмовився, зі змістом протоколу ознайомився та його копію отримав;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820, за результатом якого встановлено позитивний результат з показником 0,52 ‰ алкоголю;

- направленням на огляд ОСОБА_1 до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР у зв`язку з виявленням наступних ознак сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, огляд проводився за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результати огляду реакція позитивна 0,52 ‰;

- роздруківкою результатів приладу "Alcotest Drager 6820", з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6820», а результат тестування склав 0,52 ‰, (тест №1552), підписавши протокол тестування без зауважень.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається зупинка на блокпосту транспортного засобу ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керує ОСОБА_1 . Останній відповідав на питання працівників поліції, надав документи на автомобіль і водійське посвідчення. ОСОБА_1 не відмовлявся, що саме він безпосередньо керував транспортним засобом. Крім того, ОСОБА_1 пояснював, що їздив тільки що додому забивати вікна, а вчора трошки випив.

Працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, на що ОСОБА_1 надав свою згоду. Пройшовши такий огляд на місці зупинки і встановивши факт перебування водія в стані сп`яніння, ОСОБА_1 був згодний з його результатами. При цьому співробітниками поліції ОСОБА_1 також було роз`яснено його право пройти огляд в закладі охорони здоров`я в разі незгоди з результатами огляду. Проте ОСОБА_1 незгоди з результатами огляду не висловлював та бажання пройти огляд в медичному закладі не виявив. Поліцейським було роз`яснено про відсторонення ОСОБА_1 від керування.

За клопотанням захисника під час апеляційного розгляду було допитано свідка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (мати правопорушника), яка пояснила, що 17.02.2023 року разом з сином перебувала в с.Новоандріївка. Зранку 18.02.2023 року розпочався обстріл, вона з сином швидко сіли у автомобіль і поїхали до Запоріжжя, вона почувала себе погано і тому їхати потрібно було негайно. Напередодні син випивав.

У зв`язку з чим у апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце, і що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом на момент його зупинки.

Відповідаючи на доводи сторони захисту щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення у стані крайньої необхідності через рух з місця ворожих обстрілів, апеляційний суд виходить із наступного.

Так, згідно ст.18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Як встановлено судом, на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення, тобто 18.02.2023 року о 09.00 год., ОСОБА_1 проїхав з с.Новоандріївка в напрямку м.Запоріжжя близька 50 км, що він і сам підтверджує. Отже небезпека, що могла загрожувати йому та його пасажирам внаслідок ворожих обстрілів на території с.Новоандріївка вже тривалий час не існувала. Проте ОСОБА_1 продовжував керувати транспортним засобом в стані сп`яніння за відсутності будь-якої загрози життю і здоров`ю для себе і своєї мами, тривалий час не перебуваючи у стані крайньої необхідності, маючи об`єктивну можливість для припинення керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення не вказував, що діє в стані крайньої необхідності, та під час спілкування із працівниками поліції не повідомляв про те, що виїжджав з матір`ю з місця ворожих обстрілів, а лише вказував, що їздив додому забивати вікна, і вчора вживав алкоголь у невеликій кількості, що має місце на відеозаписі нагрудної камери поліцейського.

Таким чином, зважаючи на конкретні обставини справи, правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 є умисною, суспільно небезпечною дією, а тому, зазначені захистом у судовому засіданні обставини, не можуть вважатись такими, що є підставою для закриття справи, у зв`язку з вчиненням дій особою в стані крайньої необхідності.

Посилання апелянта, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння складене після того, як ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння жодним чином не впливає на правильність висновків суду про винуватість ОСОБА_1 і не ставить під сумнів законність прийнятого рішення. Більш того, такий документ є лише підставою для проведення огляду в закладі охорони здоров`я та надається лікарю вказаного закладу.

Посилання захисту про те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, є непереконливими, оскільки вказаний відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному повноважною на те особою. Крім того, на відеозаписі чітко зафіксовано проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу та отриманий результат огляду 0,52 проміле і підстави піддавати сумніву зміст даного відеозапису відсутні.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді районного суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За результатами апеляційного розгляду підстав для скасування постанови суду та закриття справи щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Рогозіна Олексія Вікторовича залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 12 травня 2023 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 317/1100/23