Провадження № 3/161/6414/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2023 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши клопотання представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Морочинця Я.І. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И ЛА:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває справа про адміністративне правопорушення № 161/21237/23 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, судове засідання в якій призначено на 05.01.2024 року о 09:00.

28.12.2023 року від захисника представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Морочинця Я.І. надійшло клопотання, в якому він просить провести розгляд справи про адміністративне прав опорушення № 161/21237/23 за його участі та участі його підзахисного в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Вказане клопотання обгрунтоване введенням на території України воєнного стану та суттєвою віддаленістю місця здійснення його діяльності від місцезнаходження приміщення суду.

Суддя, враховуючи наведені нижче обставини, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч. 7 ст. 11 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII, учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Однак, в КУпАП відсутня норма, яка б передбачала підстави для здійснення дистанційного судового провадження, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у чинному законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих певною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Згідно ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Аналіз зазначених положень процесуального кодексу дає підстави вважати, що прийняття рішення про проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не встановлює обов`язкового проведення судового засідання в режимі відеоконференції у разі наявності про це клопотання сторони.

Разом з тим, на переконання суду, такий спосіб участі в судовому засіданні має винятковий характер, оскільки повинні існувати причини, які ускладнюють або роблять неможливою особисту участь сторони у справі.

Випадки, в яких суд може постановити судове рішення про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції не визначені у законі. Проте, необхідність здійснення відеоконференції, на думку суду, визначається з врахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень сторін, залучених спеціалістів чи інших учасників процесу, які за станом здоров`я чи з інших незалежних від цих осіб причин не можуть бути присутніми у засіданні суду, а їх участь є обов`язковою.

Зважаючи на те, що такий спосіб участі має винятковий характер, повинні, насамперед, існувати причини, які ускладнюють або роблять неможливим особисту участь сторони в судовому засіданні.

Проте, жодних доказів, які б свідчили про наявність обставин, що унеможливлюють особисте прибуття потерпілого та його представника в судове засідання до Луцького міськрайонного суду Волинської області останній суду не надає.

Посилання представника потерпілого на введення на території України правового режиму воєнного стану не може бути достатньою підставою, яка свідчить про неможливість безпосередньої участі сторони судового провадження при розгляді справи.

Суд зауважує, що дія воєнного стану розповсюджується як на Рівненську область, так і на Волинську область, проте між обласними центрами вказаних областей здійснюється постійне транспортне сполучення та на їх територіях не ведуться активні бойові дії, які б унеможливлювали належне виконання учасниками судового провадження своїх процесуальних обов`язків.

Також суд наголошує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення за участі потерпілого, йому роз`яснюються правові наслідки, які наступають за завідомо неправдиві показання (ст. 384 КК України), про що потерпілий повинен особисто та власноруч підписати відповідне письмове попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

Відтак, участь потерпілого ОСОБА_1 у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів унеможливить дотримання вищевказаних приписів чинного законодавства.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Морочинця Я.І. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції слід відмовити.

Керуючись ч. 7 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

В задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Морочинця Я.І. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська