Справа №443/1286/23
Провадження №3/443/499/23
ПОСТАНОВА

іменем України

23 серпня 2023 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 на а/д Н-09 смт. Нові Стрілища 396 км+450 м керував транспортним засобом «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9. «а» ПДР, за що відповідальність передбачена за частиною 1 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклик суду не з`явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Захисник Шевчук-Філімон Н.М. подала заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №016624 від 03.07.2023, в якому просить провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заперечення покликається на те, що при складанні протоколу так і при процедурі проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не було належно роз`яснено і забезпечено право на допомогу адвоката, як це передбачено статтею 59 Конституції України, що є істотним порушенням його права на правовий захист і ставить під сумнів зазначене у протоколі. Із доданого до матеріалів справи відеоматеріалу вбачається, що під час розгляду справи співробітником не було належним чином роз`яснено його права. Працівник поліції після освідчення ОСОБА_1 на місці зупинки одразу ж запропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що останній відмовився. Однак працівником поліції було порушено інструкцію проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, так як останнім перед запропонованим не було складено та вручено ОСОБА_1 «Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів» та «Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». У матеріалах справи відсутні дані щодо причин зупинки транспортного засобу, який був під керуванням ОСОБА_1 , що ставить під сумнів законність всіх складених адміністративних матеріалів. Таким чином, уповноваженою особою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушено процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення та процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності, що дає підстави закрити провадження у цій справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та захисника суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім цього, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Суд зауважує, що ОСОБА_1 та захисник не подавали до суду клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 23.08.2023, та не повідомляли суд про причини неприбуття на виклик суду, а також не подавали інших клопотань щодо вжиття судом певних процесуальних дій, зокрема: про витребування доказів, виклик свідків тощо.

З огляду на викладене, беручи до уваги належне і своєчасне повідомлення особи та захисника про дату, час і місце розгляду справи, суд вважає, що наявні обґрунтовані підстави для розгляду справи про адміністративне правопорушення за їх відсутності.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Підпунктом «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №016624 від 03.07.2023, згідно з яким ОСОБА_1 на а/д Н-09 смт. Нові Стрілища 396 км+450 м., керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (а.с.3);

тестом на алкоголь, проведеного на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest», яким встановлено результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння 0,88 % (а.с.2);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксовано проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest», отримання позитивного результату за наслідком проведеного огляду (0,88%) та в якому ОСОБА_1 проставив свій підпис в графі «з результатами згоден» (а.с.5);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у якому зазначено заклад охорони здоров`я, куди скеровується ОСОБА_1 , а саме: «Перемишлянська ЦРЛ», виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, характерний запах алкоголю із порожнини рота), а також зафіксовано складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №016624 (а.с.4);

долученим до матеріалів справи відео на носії інформації (компакт-диску), яке узгоджується з викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення обставинами (а.с.7).

Проаналізувавши вищевказані документи, відео, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Суд відхиляє аргументи захисника, викладені у заперечені, як необґрунтовані і помилкові, оскільки такі повністю спростовуються безпосередньо дослідженими судом доказами та положеннями нормативно-правових актів, які регламентують порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння. Так, аналіз досліджених судом доказів у своїй сукупності дозволяє констатувати факт проведення поліцейськими огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до вимог статті 266 КУпАП та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735. Аналізом відео встановлено, що ОСОБА_1 роз`яснювалися його права, зокрема і право на правову допомогу, однак він не висловлював поліцейським бажання скористатися цим правом. Також, з аналізу протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №016624 від 03.07.2023 вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, про що ним проставлені відповідні підписи та надано пояснення по суті правопорушення про ознайомлення з протоколом. Заперечень чи зауважень щодо дій працівників поліції у протоколі ОСОБА_1 не зазначив. Крім цього, суд зауважує, що відсутність у матеріалах справи доказів законності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не дає підстави стверджувати про їх відсутність взагалі та, на переконання суду, не звільняє водія від обов`язку чіткого дотримання вимог ПДР і виконання вимог поліцейського, відповідно до приписів пункту 2.5. ПДР, щодо проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, яка доведена повністю; відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, а тому вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів