Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
14.12.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., з участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про порушення митних правил, запроваджені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.470 Митного кодексу України, за апеляційною скаргою його захисника адвоката Лазарук В.В. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.11.2022,
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 21.11.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування, більше ніж на тридцять діб, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 000 грн.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.
В оскарженій постанові судді від 21.11.2022 вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.
19.09.2022, о 22 год 45 хв. через зону митного контролю МП «Малий Березний» Закарпатської митниці на «в`їзд в Україну» смуга руху «червоний коридор» слідував транспортний засіб DODGE модель GRAND CARAVAN під керуванням громадянина України ОСОБА_1 .
Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМСУ, у ході проведення яких встановлено, що громадянином України ОСОБА_1 13.09.2018 о 01 год 20 хв. було ввезено на митну територію України через МП Волинської митниці в митному режимі «Транзит» легковий автомобіль марки «Cadillac» моделі «DEVILLE», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Литовської Республіки НОМЕР_2 , який станом на 19.09.2022 вивезеним за межі митної території України не значиться.
У своєму поясненні громадянин України ОСОБА_1 підтвердив факт невивезення вищезазначеного транспортного засобу з митної території України вчасно у зв`язку з тим, що легковий автомобіль марки «Cadillac» моделі «DEVILLE», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Литовської Республіки НОМЕР_2 , був знищений під час надзвичайної події та не підлягає відновленню. У митні органи для продовження терміну транзиту не звертався.
Згідно з даними мережі інтернет, вартість подібного автомобіля складає 9750 Євро, що згідно з курсом НБУ станом на 19.09.2022 (1 євро 36,4607 грн) становить 355491,82 грн.
Таким чином, ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу особистого призначення, а саме: легкового автомобіля марки «Cadillac» моделі «DEVILLE», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Литовської Республіки НОМЕР_2 , що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці - від одного підрозділу цієї митниці до іншого), більше ніж на тридцять діб, чим вчинив порушення митних правил, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.6 ст.470 МК України.
В апеляційній скарзі захисник Лазарук В.В. просить вказану постанову судді від 21.11.2022 скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_2 вказує, що суд першої інстанції у постанові зазначає: «Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки транспортного засобу особистого призначення, а саме: легкового автомобіля марки «Саdilac», моделі «DEVILLE», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Литовської Республіки НОМЕР_2 , що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення, більше ніж на тридцять діб, чим вчинив порушення митних правил, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.6 ст.470 МК України».
З цим апелянт не погоджується, оскільки на момент ввезення транспортного засобу (13.09.2018) диспозиція ст.470 МК України не передбачала відповідальність, за перевищення встановленого статтею 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів особистого користування, що перебувають під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення.
Нам думку захисника, посилання на вказану постанову Верховного Суду не є дотичним до ситуації, що є предметом розгляду у цій справі, оскільки у постанові Верховного Суду йшла мова про порушення строків транзитних перевезень транспортних засобів комерційного призначення, а не особистого користування (а.с.45).
ОСОБА_2 також звертає увагу, що на момент ввезення транспортного засобу (13.09.2018) ст.470 МК України складалась із трьох частин та санкція будь-якої із них в тій редакції була більш м`якою, ніж санкція ч.6 ст.470 МК України у діючій редакції. Як на момент ввезення, так після спливу 10 діб (23.09.2018) після ввезення транспортного засобу, так і після спливу 30 діб після ввезення транспортного засобу (13.10.2018) ще не діяло положення ч.6 ст.470 МК України і не було передбачено законом, як окремий склад правопорушення. Тому, на думку захисника, провадження у справі слід закрити у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення (а.с.44-45).
Разом з апеляційною скаргою захисником Лазарук В.В. подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.11.2022.
В судовому засіданні в апеляційному суді представник Закарпатської митниці Зубенко І.І. заперечив проти апеляційної скарги. Вважає, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтовано, винесена з дотриманням вимог чинного законодавства. В судові засідання в апеляційній інстанції ОСОБА_1 та його захисник Лазарук В.В. не з`явилися хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. 16.08.2023 від захисника Лазарук В.В. надійшло клопотання про розгляд справи без її участі та ОСОБА_1 .
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що пропущений на оскарження судового рішення строк необхідно поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення із наступних підстав.
Встановлено, що судом першої інстанції 21.11.2022 справу про порушення митних правил запроваджену щодо ОСОБА_1 розглянуто без його участі. В матеріалах справи відсутні докази про отримання ним та його захисником Лазарук В.В. оскарженого рішення.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин. З метою недопущення порушення права на захист та доступ до правосуддя його слід поновити.
Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.
Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст.486 МК України, завданнями провадження в справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з точним дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
За змістом ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.6 ст.470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (170 000 грн) або конфіскацію таких транспортних засобів.
Факт ввезення ОСОБА_1 13.09.2018 на митну територію України в митному режимі «транзит» автомобіль марки «Cadillac» моделі «DEVILLE», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Литовської Республіки НОМЕР_2 , а також перевищення ОСОБА_1 встановленого ст.95 МК України строку доставки вказаного транспортного засобу особистого користування, що перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці від одного підрозділу цієї митниці до іншого), більше ніж на 30 діб, підтверджується і зібраними митним органом та наявними в матеріалах справи доказами, а саме:
- відомостями з електронних витягів із ЄАІС Держмитслужби та АСМО «Інспектор» (а.с.10,11);
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які він особисто підписав (а.с.8);
- доповідною запискою старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 2 МП «М.Березний» Закарпатської митниці Тупиці М.М. (а.с.12-13).
Станом на 19.09.2022 ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування більше ніж на тридцять діб, вчинивши порушення митних правил, передбачене ч.6 ст.470 Митного кодексу України.
Доказів того, що ОСОБА_1 у порядку, визначеному ст.192 МК України та розділом VIII Порядку виконання митних формальностей, відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657, зверталася до найближчого органу доходів і зборів до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту, матеріали справи не містять.
З письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, слідує, що 19.09.2022 він слідував через митний пост «Малий Березний» із Словацької Республіки до України. Згідно з центральною інформаційною базою інспектор митниці повідомив йому, що він порушив термін транзиту більше ніж на тридцять днів транспортного засобу, а саме легковий автомобіль марки «Cadillac» моделі «DEVILLE», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Литовської Республіки НОМЕР_2 , який ввіз в Україну через митний пост Волинської митниці в режимі «транзит» 13.09.2018. Таким чином, не вивіз транспортний засіб вчасно, оскільки даний транспортний засіб був знищений під час надзвичайної події та не підлягає відновленню. До митних органів з продовженням терміну транзиту не звертався. Згідно з інтернет-ресурсом вартість подібного транспортного засобу становить 9750 Євро (а.с.9).
Однак, ОСОБА_1 , не надає суду жодних доказів на підтвердження вказаних ним подій, а отже надані ним пояснення не спростовують його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України.
В апеляційній скарзі захисник Лазарук В.В. також звертає увагу на те, що на момент ввезення ОСОБА_1 транспортного засобу положення ч.6 ст.470 МК України та після спливу 10 та 30 діб, не діяли і не були передбачені законом, як окремий склад правопорушення. Відповідальність за ч.6 ст.470 МК України стала більш суворішою, порівняно з попередньою редакцією ст.470 МК України, а тому підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.6 ст.470 МК України у чинній редакції не узгоджується з положеннями закону.
Апеляційний суд констатує, що правопорушення, передбачене ст. 470 МК України, відноситься до категорії триваючих порушень. Моментом закінчення триваючого правопорушення в цьому випадку є його виявлення компетентним органом, тобто складення протоколу про порушення митних правил.
Діяння (бездіяльність) ОСОБА_1 щодо невивезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, за межі митної території України, характеризуються тривалим невиконанням встановленого приписами МК України обов`язку.
Факт неповернення транспортного засобу станом на момент набрання чинності законом, що передбачає адміністративну відповідальність, а також на момент складання протоколу про порушення митних правил, та те, що такий не виведений з митного режиму «тимчасове ввезення», свідчить про вчинення ОСОБА_1 вказаного порушення. Таким чином, з моменту набрання чинності частиною 6 ст. 470 МК України, та до моменту складення щодо ОСОБА_1 протоколу про вчинення митного правопорушення, останній перебував у стані безперервного продовження бездіяльності, яка полягала у порушенні строку тимчасового ввезення транспортного засобу, як наслідок, відповідне порушення не може вважатись таким, що носить разовий характер.
Апеляційний суд визнає, що у діянні ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, порушення митних правил, передбачений ч.6 ст.470 МК України перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб.
Усі наведені вище докази вини ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, отримані законним шляхом та встановлюють наявність порушення ним митних правил, передбачене ч.6 ст.470 МК України.
Апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази є достатніми та достовірно вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, які підпадають під ознаки ч.6 ст.470 МК України, а тому, висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.6 ст.470 МК України адміністративного правопорушення визнається таким, що ґрунтується на вимогах закону, матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказах, визнається належним чином вмотивованим.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують факту вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України.
Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23,33 КУпАП в межах санкції ч.6 ст.470 КУпАП.
За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції, як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника без задоволення.
На підставі наведеного та керуючись ч.5 ст.529 МК України та ст.ст. 7,251,252,294 КУпАП, апеляційний суд
Клопотання захисника Лазарук В.В. задовольнити.
Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.11.2022 у даній справі щодо ОСОБА_1 .
Апеляційну скаргу захисника Лазарук В.В. залишити без задоволення, а винесену щодо ОСОБА_1 постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.11.2022 без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош