Справа № 675/1051/23
Провадження № 3/675/550/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2023 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Демчук П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , пенсіонерку,

за ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Ізяславського районного суду Хмельницької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 962604 від 14.06.2023 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до протоколу склад інкримінованого адміністративного правопорушення полягає в тому, що ОСОБА_1 14 червня 2023 року близько 15 год. 30 хв. за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , здійснювала роздрібну торгівлю горілки власного виробництва, а саме, продала 1,5 літра самогону за 180 грн., чим порушила п. 11 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 156 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що горілку власного виробництва для сторонніх осіб вона не продає, а вказана у протоколі свідок ОСОБА_2 її оговорила.

Заслухавши ОСОБА_1 , ознайомившись з матеріалами справи, приходжу до висновку про закриття провадження по справі з огляду на наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 3 статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 цього Кодексу).

Питання складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ст. 254 КУпАП.

Відповідно до ст. 251КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

До протоколу серії серії ВАБ № 962604 від 14.06.2023 року додані письмові пояснення ОСОБА_2 , де вона повідомляє, що 14.06.2023 року близько 15 год. 30 хв. вона перебувала в АДРЕСА_1 , де придбала алкогольний напій власного виробництва, а саме, самогон, у невідомої жительки с. Мислятин, для якої за 1,5 л. самогону заплатила 180 грн. в подальшому вона пішла у напрямку р. Горинь, де її помітили працівники поліції, та яким вона в подальшому показала, де придбала самогон. При цьому у поясненнях назва вулиці, номер будинку замальовані коректором та мають виправлення, однак в подальшому свідком не оговорені, а також має виправлення зазначена година правопорушення.

Із матеріалів справи вбачається, що алкогольний напій у ОСОБА_2 не вилучався, його експертне дослідження на встановлення спиртовмісності не проводилося, речовий доказ у справі відсутній, хоча санкція частини 3 ст. 156 КУпАП передбачає конфіскацію предметів торгівлі та виручки від продажу предметів торгівлі.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували те, що саме ОСОБА_1 у вказаний в протоколі час та у вказаному місці здійснила продаж з рук алкогольного напою, до матеріалів справи не додано, в протоколі не міститься інформація про інших свідків.

Відповідно до правової позиції Верховного суду рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає, та не може бути перекладено на суд.

Суд в обов`язковому порядку повинен перевірити матеріали адміністративної справи, що надійшли до суду на їх відповідність вимогам закону, в тому числі статтям 254, 256 КУпАП.

Також ст. 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що оскільки суду не надано належних доказів правопорушення, суд не наділений повноваженнями самостійно збирати докази, то за таких обставин не доведено вину ОСОБА_1 в скоєнні інкримінованого правопорушення, що свідчить про відсутність в її діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, а тому суд вважає, що провадження в адміністративній справі стосовно неї слід закрити за відсутністю в її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 156, 247, 280, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 10 днів з часу її проголошення.

Суддя П.В.Демчук