Справа №591/70/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сорока М. Р.
Номер провадження 33/816/220/23 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 184 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 липня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 591/70/23 за апеляційною скаргою представника потерпілого ЯКИМЕНКО О. І. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 09.01.2023, якою справа за ч. 1 ст. 184 КУпАП відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1

закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

законного представника неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_2 ,

установив:

У поданій апеляційній скарзі представник потерпілого ЯКИМЕНКО О. І. просить скасувати постанову судді та ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 залишила однорічну дитину одну в сильний мороз у замкнутій машині, що могло призвести до негативних наслідків для неї. ОСОБА_1 постійно чинить перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною. Також суд необгрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про допит свідка та залучення ОСОБА_2 до справи як законного представника неповнолітнього потерпілого.

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 09.01.2023 справа за ч. 1 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 049928 від 26.12.2022 ОСОБА_1 22.12.2022 близько 11 год. 25 хв. ухилилася від виконання батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося в тому, що дитина була залишена в автомобілі без нагляду, чим порушила ст. 150 Сімейного кодексу України, а саме загроза життю та здоров`ю дитини.

Розглянувши протокол, суддя суду першої інстанції дійшла висновку, що викладені в протоколі обставини не утворюють всіх ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Вислухавши доводи ОСОБА_2 , який підтримав апеляційну скаргу свого представника, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 049928 від 26.12.2022, суддя суду першої інстанції дійшла висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки викладені в протоколі обставини не утворюють всіх ознак складу правопорушення.

Однак зазначені висновки судді суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 22.12.2022 близько 11 год. 25 хв. ухилилася від виконання батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина ОСОБА_4 , а саме, залишила дитину в автомобілі без нагляду, що загрожувало життю та здоров`ю дитини, чим порушила ст. 150 Сімейного кодексу України, що відповідає фактичним обставинам справи і об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема показаннями в апеляційному суді законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 (батька дитини), згідно яких 22.12.2022 він виявив, що ОСОБА_1 залишила їх однорічного сина в автомобілі в сильний мороз на автопарковці на тривалий час. Він намагався зв`язатися з ОСОБА_1 щоб вона прийшла до дитини, але так і не зміг до неї додзвонився, у зв`язку з чим викликав працівників поліції. Факт залишення дитини в автомобілі за вказаних у протоколі обставин не заперечувала і сама ОСОБА_1 .

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП, настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Оскільки зазначена норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають визначають підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, то у протоколі присутнє посилання на порушення ОСОБА_1 вимог ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно яких батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Крім того, згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються тривалий час неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Апеляційний суд враховує конкретні обставини справи, а саме те, що ОСОБА_1 , усвідомлюючи безпорадний стан свого однорічного сина, у зимову пору року, залишила його одного в замкнутому автомобілі на парковці біля торгівельного центру, тобто в умовах, які не є безпечними для дитини, оскільки, навіть протягом нетривалого часу, перебування в них об`єктивно загрожувало життю та здоров`ю дитини, а також могло призвести до негативних наслідків, вірогідність чого була достатньо високою, що і утворює ознаки та юридичний склад правопорушення, про який йдеться мова у складеному протоколі відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення разом з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, наведеними вище, у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для прийняття рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП поза розумним сумнівом, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а судове рішення підлягає скасування з цих підстав.

Крім того, суддею суду першої інстанції необгрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 про залучення його учасником в справі, оскільки останній є батьком дитини та законним представником неповнолітнього потерпілого, тому має відповідні процесуальні права (ст. 270 КУпАП). Так само суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про виклик свідка, на допиті якого наполягав ОСОБА_2 через свого представника.

Інші доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, оскільки не стосуються предмета розгляду цієї справи.

Що стосується доводів сторони захисту відносно того, що 22.12.2022 ОСОБА_1 приїхала до торгівельного центру щоб здати ноутбук в ремонт, а оскільки дитина заснула і вона не могла піднімати більше 10 кг, у зв`язку з чим не мала можливості одночасно нести ноутбук та коляску з дитиною, то пішла сама, то вони не спростовують вказаних висновків, так як вказані обставини не носили характеру непереборної сили, не були надзвичайними чи невідворотними та настільки вимушеними і терміновими, що об`єктивно унеможливлювали виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків та вимагали залишення дитини однієї, можливі наслідки від чого могли бути незрівнянно гіршими, ніж вирішення побутових питань, зважаючи на те, що життя і здоров`я дитини є пріоритетним та має превалювати над іншими обставинами.

Згідно ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через 3 місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через 3 місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у ч. 3-6 цієї статті.

Відповідно ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП (п. 7).

З огляду на те, що правопорушення вчинене 22.12.2022, то строк накладення стягнення сплинув 22.03.2023, внаслідок чого після скасування постанови судді від 09.01.2023 провадження у справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ЯКИМЕНКА О. І. задовольнити частково.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 09.01.2023 відносно ОСОБА_1 скасувати через неправильне застосування суддею суду першої інстанції норми матеріального права і порушення норм процесуального права, а провадження у справі за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент апеляційного розгляду справи строку накладення стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов