КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/3243/23 Головуючий 1-ї інстанції: Левко В.Б.
Провадження №33/824/3533/2023 Доповідач: Яковлева В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретарем судового засідання - Педенко К.Л., за участю: особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року стосовно ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладенона нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що фактичні обставини в стані алкогольного сп`яніння в момент проходження огляду не оспорюються, проте оскаржує той факт, що він був водієм, який керував транспортним засобом. Судом не враховано вимоги практики ЄСПЛ. Протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи. Поліцейський в протоколі не вказав, що під час складання протоколу неодноразово озвучував, що не перебував за кермом автомобіля, який йому не належить, не надавався власником у розпорядження, не було надано право скористатися послугами адвоката, не роз`яснено це право. Суд з невідомих причин в постанові зазначив, що ОСОБА_1 нібито зазначив різні версії подій. Суд не надав оцінку документу, що ОСОБА_2 не знаходиться в трудових відносинах з ТОВ «Комфорт-Таун». Відсутні відомості, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співробітниками ДФТГ і що вони мали право знаходитися на цьому об`єкті. Зафіксовано, що суд наказав судовій охороні не пускати його до зали суду, при цьому пропустив свідків до кабінету. Без законних підстав відмовлено у виклику та допиті поліцейських та свідка ОСОБА_4 , яка була очевидцем подій. Суд не може перебирати на себе функції обвинувачення. Матеріали не містять жодного доказу про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки його працівники поліції не зупиняли, він не керував автомобілем, транспортний засіб стояв на паркові. Зазначає, що прилад Драгер 6820 відсутній в Переліку технічних засобів та не міг бути застосований. Акт є недопустимим доказом по справі. Відеозапис з бодікамер взагалі до протоколу не додавався, є вибірковим. Суд першої інстанції самостійно витребував відео. Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, підстав для її задоволення не встановлено. Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Судом першої інстанції встановлено, що 26 лютого 2023 року о 00 год 30 хв ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMWX5», н/з НОМЕР_1 , по просп. Соборності, 17 у м. Києві, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager 0258, результат позитивний - 1, 10 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 А Правил дорожнього руху. Висновки суду обґрунтовані посиланнями на пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та досліджені матеріали, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 26.02.2023 серії ААД № 373970, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; відеозаписи, записані на DVD-R диск. Крім того, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, судом за клопотанням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на судові засідання викликались працівник поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення. З матеріалів справи встановлено, що повідомлення про виклик у судове засідання працівників поліції було спрямовано начальнику УПП у м. Києві, однакдо суду працівники поліціїне з`явились, причини неявки не повідомили, що не залежить від суду. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про виклик свідка ОСОБА_4 судом першої інстанції відмовлено, оскільки не надано даних, що ця особа могла бути свідком зазначених подій. Крім того, вона є цивільною дружиною свідка ОСОБА_5 у якої вдома в цей день вказані особи вживали алкогольні напої. Таким чином підстави відмови в задоволенні даного клопотання судом вмотивовані, з чим погоджується апеляційний суд. Враховуючи наведене, доводи апелянта про відсутність, на його думку, у суду законних підстав відмовляти у виклику і допиті свідків - поліцейських та ОСОБА_4 є безпідставними. Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Враховуючи зміст наведеної норм доводи апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини особи є безпідставними. Свідок ОСОБА_2 згідно постанови в судді пояснив, що в ніч з 25 на 26 лютого 2023 року він був на патрулюванні у складі ДФТГ в ЖК «Комфорт таун». На території вони помітили автомобіль «BMW X5» білого кольору, яке рухалось в комендантську годину, за кермом перебував ОСОБА_1 голосно кричав та сигналив. Від нього було чутно запах алкоголю. В автомобілі більше нікого не було. Коли йому заборонили виїзд з території, то він поїхав назад. Довго їздив по території, шумів та кричав. Пізніше, коли автомобіль затримали його колеги, він підійшов і підтвердив, що саме ця особа перебувала за кермом автомобіля. Водій вів себе агресивно та кидався у бійку до представників ДФТГ. Свідок ОСОБА_3 в суді також підтвердив свої пояснення, що в ніч з 25 на 26 лютого 2023 року ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW X5» білого кольору, голосно кричав та сигналив. На зауваження не реагував. Коли його не випустили під час комендантської години, то він поїхав на паркову, під час чого по дорозі сигналив та голосно слухав музику. В автомобілі він перебував один та від нього було дуже чути запах алкоголю. Вони по рації та своєму телеграм каналу передали працівникам, які були на території житлового комплексу, що слід зупинити цього водія. Потім були викликані працівники поліції. При працівниках поліції він підтвердив, що саме ОСОБА_1 був за кермом автомобіля. Апелянт зазначає, що ОСОБА_2 не перебуває в трудових відносинах з ТОВ «Комфорт-Таун», відсутні докази, що ці свідки є співробітниками ДФТГ і мали право знаходитися за цим об`єктом. Разом з тим, перебування вказаних свідків на території ЖК «Комфорт Таун» як і відсутність трудових відносин ОСОБА_2 з ТОВ «Комфорт-Таун» не свідчить про порушення ними норм законодавства, які не забороняють особам пересуватися на території житлового комплексу, та не ставить під сумнів правдивість їх пояснень. Свідки підтвердили, що ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW X5». В автомобілі крім нього більше нікого не було. Судом досліджені відеозаписи, на одному з них міститься відеозапис з камер відеоспостереження, на якому відображено як вночі о 00 год 40 хв білий автомобіль паркується у дворі; на іншому - події, що мали місце після прибуття працівників поліції, проходження огляду на стан сп`яніння, складання протоколу. Згідно відеозапису з боді камер поліцейських ОСОБА_1 дійсно неодноразово зазначав, що не керував транспортним засобом, однак як свідки на відеозаписі так і в суді підтвердили, що саме ОСОБА_1 був за кермом транспортного засобу, їздив, сигналив. Щодо доводів про безпідставне витребування за ініціативою суду відеозапису, слід зазначити, що відповідно до письмового запиту судді від 29.03.2023 року у судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що представниками ДФТГ здійснювалася відео фіксація на місці зупинки транспортного засобу, згодом за його словами відео було передано працівникам патрульної поліції. (а.с. 22) Саме на вказаний запит суду, сформований на підставі пояснень ОСОБА_1 з метою їх перевірки, Департаментом патрульної поліції направлено відеозапис, наданий патрулем ДФТГ працівникам патрульної поліції, що передував складенню протоколу. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що працівниками поліції не було надано право скористатися послугами адвоката, не роз`яснено це право. Разом з тим, виходячи зі змісту норм КУпАП на працівників поліції не покладено обов`язку забезпечувати та реалізовувати право особи, щодо якої є підстави вважати, що вона перебуває в стані сп`яніння, на правову допомогу. З відеозапису, долученого до протоколу вбачається, що під час ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом про вчинення адміністративного правопорушення останньому були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема і право користуватися юридичною допомогою. Звертає увагу, що доказів керування ним транспортним засобом о 00 годині 30 хвилин як це зазначено в протоколі немає, оскільки близько 00 години 40 хвилин він з водієм-власником ТЗ спробували виїхати зі стоянки, але їх не пропустили, а увімкнення бодікамери було взагалі 01 година 19 хвилин, коли приїхали на виклик поліцейські. Такі доводи не спростовують обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки фрагмент запису з камер відео спостереження з території житлового комплексу, де зафіксовано рух автомобіля, який потім здійснює паркування, розпочинається з 00:41:59 години. До цього моменту допитані свідки бачили рух транспортного засобу та підтвердили, що за кермом був ОСОБА_1 . Доводи апеляційної скарги про те, що прилад «Drager Alcotest-6820» не може бути належним доказом у справі, оскільки згідно наказу Міністерства внутрішніх справи України від 01 березня 2010 року № 33 «Про затвердження Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху» цей прилад не входить до переліку технічних засобів, що використовуються у підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, а тому не може використовуватись, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки вказаний вище наказ Міністерства внутрішніх справи України від 01 березня 2010 року № 33 втратив чинність 08 лютого 2019 на підставі наказу Міністерства внутрішніх справи України від 26 грудня 2018 року № 1052, а тому вказаний наказ Міністерства внутрішніх справи України від 01 березня 2010 року № 33 не підлягає до застосування у даній справі. Драгер пройшов відповідне калібрування 15.12.2022 року. Крім того судом першої інстанції було надано оцінку. Зауваження апелянта до змісту протоколу про адміністративне правопорушення та акту огляду на стан сп`яніння є необґрунтованими. Проходження огляду на стан сп`яніння фіксувалося на бодікамери, відеозапис долучений до матеріалів про адміністративне правопорушення. В акті огляду на стан сп`яніння в графі «свідки огляду» вказано ідентифікаційні ознаки бодікамер, на які здійснювався відеозапис. Щодо доводів про необхідність здійснення безперервного відеозапису судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що нормативними документами, які регламентують порядок виявлення та фіксації адміністративних правопорушень, складання протоколів про адміністративні правопорушення та направлення відповідних матеріалів до суду не передбачено обов`язковості надання усього відеозапису, здійсненого під час виконання поліцейським своїх службових обов`язків, а досліджений відеозапис, який містить факт встановлення ознак алкогольного сп`яніння та проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння є безперервно зафіксованим, що узгоджується із положеннями ст.. 266 КУпАП, які визначають, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Зауваження апелянта щодо поведінки осіб з якими виник конфлікт на місці події через те, що один з них раптово вдарив ОСОБА_1 в обличчя, не впливають на факти, встановлені протоколом про адміністративне правопорушення, дослідженими судом відеозаписами та поясненнями свідків.

З урахуванням наведеного висновки суду першої інстанції є вмотивованими та підстав для скасування судового рішення за апеляційними доводами не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін. Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева