ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області в складі:

судді Єрмічової В. В.

за участю секретаря судового засідання Турченяк І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого (згідно даних протоколу) по АДРЕСА_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 , за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно постанови Барського районного суду Вінницької області від 13 травня 2022 року, яка набрала законної сили 26 травня 2022 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, ОСОБА_1 16 лютого 2023 року о 10 год. 22 хв. по вул. Л. Українки в селищі Бар Жмеринського району Вінницької області, керував транспортним засобом - автомобілем, "Opel Kadett", номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, на законну вимогу працівників поліції відмовився пройти в установленому порядку огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, де зазначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме повторно протягом року вчинив порушення, передбачене частиною першою цієї статті, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився повторно.

У судове засідання, призначене на 22 серпня 2023 року, судову повістку про виклик у суд ОСОБА_1 надіслано за місцем його реєстації та проживання, тобто за адресою, яку ОСОБА_1 повідомив працівнику поліції і, яка вказана у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: АДРЕСА_1 , однак до суду повернувся конверт з рекомендованим поштовим повідомленням із зазначенням причини невручення (а.с. 33-35).

Крім того, ОСОБА_1 повідомлено про про місце і час розгляду шляхом надсилання повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення на його мобільний номер телефону, зазначений у заявці про отримання судової повістки в електронній формі, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення про виклик у суд на 22 серпня 2023 року (а.с. 32).

З урахуванням зазначеного вище, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вважається належно повідомленим про місце і час розгляду справи.

Однак ОСОБА_1 не прибув в судове засідання та не повідомив суд про причини неявки, тому не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Суд розцінює таку поведінку ОСОБА_1 як спробу уникнути відповідальності, тому дійшов висновку, що останній в такий спосіб свідомо ухилився від участі в розгляді справи в суді.

Судом було вжито заходів щодо належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про місце і час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Вказане вище, узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнов проти України" відповідно до якого, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд вважає, що розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 є цілком виправданим, оскільки перенесення розгляду справи призведе до безпідставного її затягування та порушення вимог статей 38, 277 КУпАП.

За підстав, зазначених вище, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд ураховує положення п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", де зазначено про те, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України N 114/38/15-36-18 (z0055-95 від 24 лютого 1995 року). Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Суд бере до уваги докази, зібрані особою, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення - поліцейським СРПП Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Микулічем П. В., а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення, серії ААД № 181097, від 16 лютого 2023 року, де проставлено підпис (а.с. 2);

- відеозапис події, яка мала місце 16 лютого 2023 року о 10 год. 22 хв. по вул. Л. Українки в селищі Бар Жмеринського району Вінницької області за участі водія ОСОБА_1 , який зафіксований у встановленому законом порядку працівниками поліції СРПП Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області на DVD-R диск (додаток до протоколу серії ААД № 181097, від 16 лютого 2023 року, який додано до матеріалів справи (а.с. 4);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 лютого 2023 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 від огляду відмовився, однак було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці (а.с. 6).

ОСОБА_1 обґрунтовано притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме, за повторне протягом року вчинення порушення, передбачене частиною першої цієї статті, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

В рішенні у справі "О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства" від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є небезпечним для інших учасників дорожнього руху та пішоходів. Вказана обставина істотно підвищує суспільну шкідливість вчиненого адміністративного правопорушення.

Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 не з`явився для розгляду справи в судове засідання, не розкаявся у вчиненні адміністративного правопорушення, тому обставини, які пом`якшують його відповідальність, відсутні.

Ураховуючи всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, поведінку ОСОБА_1 під час та після його вчинення, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, тому його слід визнати винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої вказаною частиною статті, за якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн 80 коп.

На підставі п. 2.5 ПДР України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", керуючись п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", статтями 8, 40-1, ч. 2 ст. 130, частинами 1, 2 ст. 251, ст. 252, ч. 1 ст. 268, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірів двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. В. Єрмічова