Справа № 747/302/23
Провадження№ 3/747/201/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2023 року смт Талалаївка

Суддя Талалаївського районного суду Чернігівської області Тіщенко Л.В. розглянула матеріали, що надійшли з Прилуцького РВП ГУНП України в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, згідно протоколу мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не працює, раніше до адміністративної відповідальності притягувався 27.04.2023 року ч. 3 ст 130 КУпАП, за вчинення правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч.3 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2023 року в 20 год 28 хв с Березівка на вул Шкільна водій ОСОБА_1 керував мотоциклом ИЖ, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння згідно показів газоаналізатора «Драгер» з результатом 2, 96 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, він же здійснював рух даним транспортним засобом, не маючи прав керування, чи м порушив вимоги п 2.1 «а» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст 126 КУпАП.

Про вчинення ОСОБА_1 даних адміністративних правопорушень працівниками Прилуцького РВП було складено два протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст 126 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

За змістом ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно з диспозицією ч.1 ст 130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння складають склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст 130 КУпАП. Санкція ч.3 ст 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водії у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Відповідно до положень ч.5 ст 126 КУпАП складом адміністративного правопорушення є повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною другою-четвертою цієї статті, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, і санкція даної статті передбачає штраф в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Таким чином, суд приходить до висновку, що поскільки на даний час на розгляді в суді перебуває два протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - за ч.6 ст 126 КУпАП - справа № 747/303/23 (провадження № 3/747/202/23), та за ч. 3 ст 130 КУпАП - справа № 747/302/23 (провадження № 3/747/201/23), то у відповідності до положень ст. 36 КУпАП дані справи необхідно об`єднати в одне провадження і розглядати об`єднану справу в одному провадженні з присвоєнням об`єднаній справі номеру 747/302/23 (провадження № 3/747/201/23) і вирішувати питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення стягнення в межах санкції ч.3 ст 130 КУпАП, поскільки дане правопорушення є більш серйозним з числа вчинених.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, матеріали справи містять поштову розписку про вручення судового виклику, про причини неявки суду не повідомив, від нього не надійшла заява про розгляд справи без його участі чи про відкладення розгляду справи, тому справа підлягає розгляду в порядку ч.1 ст. 268 КУпАП без участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності враховуючи належне повідомлення про час та місце розгляду справи, дотримуючись вимог ст.268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, під час судового розгляду кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконанні або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення судового провадження у розумні строки забезпечує суд. Крім того, згідно із вимогами ч.1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протокол про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Також суд враховує, що на офіційному сайті Талалаївського районного суду в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду було зазначено дату, час та місце розгляду справи, однак ОСОБА_1 станом розгляду справи не цікавився.

За таких обставин, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також приймаючи до уваги, що участь особи при розгляді справ за ст. 130 КУпАП не є обов`язковою, суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.2.9 ПДР України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до положень ч.3 ст.130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 в порушенні Правил дорожнього руху повністю доведена та підтверджується дослідженими матеріалами справи. Факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 26.05.2023 року серії ААД № 329847, результатом огляду на стан сп`яніння приладу «Драгер», на якому зафіксовано результат 2, 96 проміле,

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, сертифікатом відповідності приладу «Драгер», копією постанови Талалаївського районного суду від 27 квітня 2023 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст 130 КУпАП, диском із відеозаписом, на якому зафіксовано процес огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. 2.9 ПДР України, скоїв правопорушення, що передбачене диспозицією ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи та були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

У відповідності до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З врахуванням наведеного, особи порушника, суд вважає, що його слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП та на нього можливо накласти адміністративне стягнення в межах санкції даної статті у вигляді штрафу з роз`ясненням наслідків порушень строків сплати штрафу.

Крім того, згідно з матеріалами справи ОСОБА_2 постановою Талалаївського районного суду від 22 липня 2022 року вже позбавлений прав керування транспортними засобами строком на 10 років, тому на даний час він є таким, що не має права керування транспортними засобами. Тому вирішуючи питання щодо накладення додаткового адміністративного сятгення у вигляді позбавлення права керування, суд виходить з наступного. У відповідності до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, суди не вправі застосовувати адміністратвине сятгення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, коли винна особа взагалі не отримувала такого права. Таким чином відсутні законодавчі підстави застосовувати до ОСОБА_1 додаткове стягнення у вигляді позбавлення права керування.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Із аналізу змісту санкції ч.3 ст.130 КУпАП слідує, що додаткове адміністративне стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу, що є у приватній власності порушника носить імперативний характер і при накладенні адміністративного стягнення воно підлягає обов`язковому застосуванню. Водночас, законодавством застосування додаткового адміністративного стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу невід`ємно пов`язано з особою правопорушника, а тому конфіскації підлягають лише ті транспортні засоби, що належать на праві приватної власності правопорушнику, а не іншій особі. До ОСОБА_1 не може бути застосовано стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, оскільки транспортний засіб, яким він керував, не перебуває у приватній власності порушника.

Крім того, у відповідності до положень ч.5 ст. 283 КУпАП із ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 536 грн 80 коп.

Керуючись ст. 268, 283, 284, 308, ст. 130 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - за ч.6 ст 126 КУпАП - справа № 747/303/23 (провадження № 3/747/202/23), та за ч. 3 ст 130 КУпАП - справа № 747/302/23 (провадження № 3/747/201/23) - об`єднати в одне провадження і присвоїти об`єднаній справі номер 747/302/23 (провадження № 3/747/201/23).

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн (п`ятдесят одна тисяча гривень) без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 536 грн 80 коп судового збору.

Роз`яснити положення ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу ДВС за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові.

На постанову може бути подана апеляція в Чернігівський апеляційний суд протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: Л.В.Тіщенко