Номер провадження: 33/813/1276/23
Номер справи місцевого суду: 517/168/23
Головуючий у першій інстанції Гончар І. В.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Янковської Ю.Л.,

захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - Корой І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Фрунзівського районного суду Одеської області від 26 квітня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Фрунзівського районного суду Одеської області від 26.04.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн (а.с.19-20).

ОСОБА_1 визнано винним у порушенні вимог п.2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.01.2001 №1306 (далі-ПДР), які полягали в тому, що він 15.03.2023 об 22:07 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою вул.Садова смт.Захарівка Роздільнянського району Одеської області в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер" під відеозапис на "Боді камеру". Відповідно до роздруківки з приладу Драгер, результат тесту становить 1,40 ‰.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову Фрунзівського районного суду Одеської області від 26.04.2023 і закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Скарга обґрунтована тим, що:

- суд першої інстанції не навів конкретних міркувань щодо аргументів, викладених у його ( ОСОБА_1 ) письмових поясненнях, а також не вказав обставин та відповідних їм доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення;

- у протоколі про адміністративне правопорушення від 15.03.2023 не зазначено суть правопорушення, оскільки відсутні відомості про серію та номер приладу «Драгер», номер тесту, проведеного за допомогою цього приладу, серію та номер принтеру, на якому роздрукований результат проведеного тесту, результати огляду, а також не вказано щодо його згоди чи незгоди з результатом огляду;

- до протоколу не доданий акт огляду і про його складання у протоколі не зазначено, а з наявних відеозаписів вбачається, що такий акт не складався і його копія не вручалась водієві;

- у роздруківці Драгеру зазначено, що останнє калібрування відбулось 26.04.2022, в той час як у сертифікаті калібрування алкотестера та свідоцтві про повірку зазначена дата останнього калібрування - 26.05.2022, що свідчить про те, що результати тесту не можуть бути визнані дійсними;

- відеозапис підтверджує про заявлення ним ( ОСОБА_1 ) своєї незгоди з оголошеним поліцейським результатом огляду, а саме: «1,40 я вже должен впасти», проте поліцейський не склав акт огляду та не з`ясував питання необхідності провести огляд в закладах охорони здоров`я;

- щодо пояснень в протоколі: «Вжив сто грам горілки», то відеозапис підтверджує, що він ( ОСОБА_1 ) неодноразово пояснював поліцейським, що вживав алкоголь майже добу тому;

- поліцейські на місці зупинки не зазначили причину зупинки та до проведення огляду не вказали на наявність у нього ( ОСОБА_1 ) конкретних ознак алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Корой І.Д. в інтересах ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: керування в стані алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №067148 від 15.03.2023, яким зафіксовано, що водій ОСОБА_1 15.03.2023 об 22:07 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою вул.Садова смт.Захарівка Роздільнянського району Одеської області в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер" під відеозапис на "Боді камеру". Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 із зазначенням: «Вжив сто грам горілки та керував ТЗ», проставлений підпис (а.с.1);

- роздруківкою результатів освідування за допомогою алкотестера «Драгер», відповідно до якої результат складає 1,40 ‰ та яка підписана ОСОБА_1 (а.с.2);

- відеозаписами нагрудної камери поліцейських, якими зафіксовано, що під час спілкування працівниками поліції виявлено у водія ознаки алкогольного сп`яніння, з огляду на що йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Drager, на що водій погодився. За результатами тесту на газоаналізаторі «Драгер» встановлено у водія 1,40‰ алкоголю, що підтверджується роздруківкою газоаналізатора. При цьому, ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом та вживання алкоголю напередодні події (а.с.30);

- копією постанови про накладання адміністративного стягнення серії БАБ №438355 від 15.03.2023 на ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.5);

- довідкою Роздільнянського РВП ВП №2 від 16.03.2023 про не притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП протягом року та наявність у нього посвідчення водія (а.с.6).

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Порядок проходження огляду особами, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст.266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).

Так, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи з нагрудних камер щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 . Долучені відеозаписи повністю відображають події, які відбулися 15.03.2023 та є належним доказом у справі.

Посилання апелянта на не зазначення у протоколі відомостей про серію та номер приладу «Драгер», номеру тесту, серію та номер принтеру, на якому роздрукований результат проведеного тесту, результати огляду, згоди чи незгоди водія з результатом огляду, що на думку апелянта, вказує на не зазначення суті правопорушення та виключає визнання його належним та допустимим доказом у справі, є необґрунтовані з огляду на таке.

Положеннями ст.256 КУпАП встановлено вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Крім того, у п.9 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 за № 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема:

-у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка;

-у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень);

-у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень);

-у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла));

-у графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності);

-у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол);

-у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

У диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, серед іншого, зазначено керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Відтак, аналізуючи наведені правові норми, не є обов`язковим зазначення в протоколі співробітниками поліції відомостей щодо приладів, за допомогою яких проведено огляд водія та роздруковано результат тесту, номер тесту, а також позиції водія відносно результатів такого огляду.

У протоколі зафіксовано порушення водія - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та зазначено про проведення огляду зі згоди водія на місці зупинки у встановленому порядку за допомогою приладу Драгер під відеозапис на бодікамеру. Висновок поліцейських про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння підтверджується роздруківкою з алкотестеру Драгер 6810, прилад 0538, принтер 5165, тест 733, результат 1,40‰, який підписаний ОСОБА_1 без будь-яких заперечень (а.с.1,2).

Доводи апеляційної скарги щодо порушення процедури огляду є необґрунтованими. Вказані доводи спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами, з яких встановлено, що працівник поліції в присутності ОСОБА_1 відкрив новий та герметично запакований мундштук, після цього поліцейським роз`яснено водію порядок проходження огляду і проведено процедуру освідування. Під час огляду за допомогою технічного приладу «Drager» ОСОБА_1 своїх заперечень проти умов експлуатації зазначеного приладу, не висловлював. Також при складанні протоколу зауважень з приводу допущених порушень порядку огляду не висловив і в подальшому зі скаргами на дії поліцейських при оформленні протоколу не звертався, а тому доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції були допущені порушення при огляді на стан сп`яніння є необґрунтованими та спростовуються наявними доказами. Внаслідок чого, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.

На відео зафіксовано, що водій після проведення огляду не виявив бажання їхати до медустанови, хоча поліцейські перед проведенням огляду пропонували йому пройти огляд на місці чи у медзакладі. Більш того, в роздруківці результатів освідування за допомогою алкотестера «Драгер» ОСОБА_1 розписався про згоду з результатами такого огляду та зазначив протоколі, що вжив сто грам горілки (а.с.1,2).

Вказаний відеозапис є належним доказом, оскільки на ньому чітко зафіксований факт проходження огляду на стан сп`яніння та встановлення факту перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, і вказані обставини останнім у встановленому процесуальним законом порядку не спростовані. Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі.

Доводи апелянта щодо невідповідності дат калібрування алкотестера, що зазначені у роздруківці результату огляду, сертифікаті та свідоцтві, не спростовують висновки суду першої інстанції з огляду на таке.

У п.5 розділу 2 наказу МВС України та МОЗ України № від 09.11.2015 року за № 1452/735 встановлено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З наявних відеозаписів встановлено, що ОСОБА_1 не висловлював не згоду з результатом пройденого тесту, не заявляв вимогу про надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку, відтак слід констатувати, що дані про рівень алкоголю є такими, що отримані в установленому законом порядку, є об`єктивними та відповідають фактичним обставинам.

Крім того, згідно з Наказом Мінекономрозвитку України №1747 від 13.10.2016 року «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, становить 1 рік.

За роздруківкою результату тесту останнє калібрування спеціального технічного засобу - приладу Драгер моделі Alkotest 6810 серійний номер ARCD-0538, з використанням якого проводився 15.03.2023 року огляд ОСОБА_1 , проведено 25.04.2022, а за сертифікатом калібрування алкотестера та свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - 26.05.2022 (а.с.2,7).

Вказані розбіжності не спростовують результати тесту, проведеного 15.03.2023 , оскільки проведений в межах річного міжповірочного інтервалу.

Матеріалами справи підтверджено доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Слід відмітити й те, що ОСОБА_1 , підписуючи протокол про адміністративне правопорушення та роздруківку технічного приладу з результатами огляду, будь-яких зауважень чи заперечень щодо суті інкримінованого йому правопорушення, дій працівників поліції, процедури проходження огляду на стан сп`яніння не висловив, що не дає підстав вважати, що працівниками поліції якимось чином при проведенні огляду на стан сп`яніння було порушено вимоги чинного законодавства.

Щодо доводів апеляційної скарги про не зазначення поліцейськими причини зупинки слід зазначити, що з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, не згода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки. Окрім того, неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п.2.5 ПДР України. Матеріали справи не містять даних про оскарження ОСОБА_1 у встановленому порядку дій працівників поліції.

З відеозаписів вбачається, що працівники поліції повідомили водієві ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей (відеофайл …0003А.МР4 на 00.55-01.05 год.), що спростовує доводи апелянта щодо не зазначення працівниками поліції виявлених у нього конкретних ознак алкогольного сп`яніння.

Разом з цим, доводи апелянта щодо відсутності акту огляду водія на стан сп`яніння заслуговують на увагу суду.

Так, за положеннями п. 10 Розділу ІІ Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Матеріали справи не містять акту огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та з наявних відеозаписів не вбачається його складання та вручення водієві.

Проте, зазначене порушення не є істотним та не вплинуло на розгляд справи по суті, враховуючи встановлені обставини. Відсутність акту огляду за наявності інших узгоджених між собою доказів, а саме відеозапис події, роздруківка з Драгеру та протокол з поясненнями водія, жодним чином не спростовують висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Вказані обставини не можуть свідчити про порушення процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення його результатів, адже, ОСОБА_1 не заперечував результатів проведеного на місці зупинки огляду на стан сп`яніння.

В цьому контексті апеляційний суд зауважує, що як неодноразово було зазначено у рішеннях Верховного Суду та ЄСПЛ, при встановленні характеру допущених порушень необхідно з`ясувати чи перешкодили вони забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

На переконання апеляційного суду зазначені порушення не є істотними та не тягнуть за собою скасування оскаржуваної постанови.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Доводи апеляційної скарги спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Враховуючи положення ст.251 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Фрунзівського районного суду Одеської області від 26 квітня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Артеменко