Провадження №: 3/336/2841/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 грудня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла із головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що працює на посаді керівника товариства з обмеженою відповідальністю «Апельмон Прайм», зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1 , за ознаками ст. 1551 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, який складено 8 травня 2023 року, особа, що притягується до адміністративної відповідальності і обіймає посаду керівника товариства з обмеженою відповідальністю «Апельмон Прайм», допустив порушення порядку проведення розрахунків, що виявилось в проведенні розрахункової операції на повну суму покупки без застосування реєстратора розрахункових операцій, а саме: реалізацію товарів за готівкові кошти на суму 13890 грн. 60 коп.; окрім того, притягуємому до адміністративної відповідальності інкриміновано створення в РРО розрахункових документів при продажу алкогольних напоїв на загальну суму 235 136,58 грн., які повинні маркуватися марками акцизного податку (далі МАП) без реквізитів МАП. У відповідній графі почекових даних РРО відсутня інформація про серію та номер МАП. Порушено: п. 1, 2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року No265/95-BP (зі змінами та доповненнями). Акт N530/08/01/07/09/41696968 від 19.04.2023.

Такі дії особи кваліфіковано за ч.1 ст.155-1 КУпАП.

У судове засідання по справі ОСОБА_1 та його захисник не з`явились, в матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких, враховуючи відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення та те, що складений протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 254, 256 КУпАП, він просить провадження у справі закрити на підставі п.1. ч.1. ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, що не протирічить ч.1 ст.268 КУпАП.

Всебічно вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази та письмові пояснення, суддя дійшла висновку про те, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення не знайшла свого підтвердження з огляду на наступне.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як передбачено ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП. Відповідно, протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до розділу ІІ п. 2 Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 02.07.2016 №566, у разі вчинення однією особою кількох адміністративних правопорушень протоколи складаються окремо щодо кожного з вчинених правопорушень.

Проте, в порушення зазначеної норми у протоколі про адміністративне правопорушення №309 від 08.05.2023 зазначено декілька самостійних складів адміністративного правопорушення, а саме:

1)проведення розрахункової операції на повну суму покупки без застосування реєстратора розрахункових (речення не має завершеного змісту відповідно до даних протоколу);

2)реалізацію товарів за готівкові кошти на суму 13 890,60 грн.;

3)відповідно до бази даних ДПС України (СОД РРО) встановлено випадки створення в РРО розрахункових документів при продажу алкогольних напоїв на загальну суму 235 136,58 грн., які повинні маркуватися марками акцизного податку (далі МАП) без реквізитів МАП.

4)у відповідній графі почекових даних РРО відсутня інформація про серію та номер МАП.

Крім того, в порушення вимог ст.256 КУпАП, в протоколі стосовно кожного епізоду не зазначені ні місце, ані фактичний час вчинення адміністративного правопорушення, що має бути чітко встановлено особою, якою складено протокол за результатами виявлення правопорушення.

При цьому, враховуючи сутність порушення, відображеного у протоколі, а також зміст акта перевірки, суд дійшов висновку про те, що зазначені порушення вочевидь не могли бути допущені 05.04.2023 о 15-12 годині, як про це вказує посадова особа, яка склала протокол.

Суд зауважує, що формальне посилання посадовою особою, якою складено протокол, на зміст акта перевірки не може бути прийнято до уваги судом, оскільки він є доказом на підтвердження обставин, які мають бути вичерпно відображені саме в протоколі.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, склад якого становить порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, - визначається ставленням особи, яка його вчинила, до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу та необережності. Натомість, оцінки діям ОСОБА_1 на предмет наявності умислу, або, навпаки, необережності дій, посадовою особою при складанні протоколу не надано.

Крім того, суд вважає обґрунтованими доводи, наведені у письмових запереченнях ОСОБА_1 з приводу того, що посилання контролюючого органу на невідповідність розміру готівки у касі ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» інформації з Х-звітів РРО не може вважатися належним чином доведеним фактом, оскільки ані матеріали перевірки, ані матеріали адміністративної справи не містять Х-звітів створених з РРО № та № 05 квітня 2023 року.

Суд погоджується й з твердженнями особи, відносно якої складено протокол, відносно випадків створення в РРО розрахункових документів щодо продажу алкогольних напоїв, які повинні маркуватися марками акцизного податку, без реквізитів МАП, про що вказано у протоколі. Так, на підтвердження вказаних фактів ані до матеріалів справи, ані до акту перевірки не надано будь-яких доказів, що можуть свідчити про вчинення такого порушення.

Крім того, посилання інспектора під час складення протоколу на інформацію з бази даних ДПС України (Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій), не може враховуватися у якості доказу, оскільки податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагента суб`єкта господарювання, а також податкова інформація, надана іншими контролюючими органами, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Слід наголосити, що інструкцією з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Наказ Міністерства фінансів України 02.07.2016 №566, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.07.2016 за №1046/29176 встановлено порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах доходів і зборів, процедуру складання протоколів про адміністративні правопорушення, розгляду справ про адміністративні правопорушення органами доходів і зборів, ведення діловодства у справах про адміністративні правопорушення, а також забезпечення належного розгляду скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення.

Проте, судом встановлено порушення п.12,13 вказаної інструкції, якими передбачено: у разі неможливості складання Протоколу за місцем вчинення адміністративного правопорушення Протокол складається в податковому органі. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, запрошується до податкового органу для складання та підписання Протоколу. У запрошенні зазначаються дата, час та місце складання Протоколу. Запрошення вважається належним чином врученим, якщо воно надіслано за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто такій особі. У разі неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у визначений у запрошенні час складається акт довільної форми, який засвідчує факт такої неявки. Акт підписується не менш як трьома посадовими особами контролюючого органу та реєструється у журналі реєстрації актів, що засвідчують факт неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (додаток 2).

Так, у справі відсутнє запрошення до податкового органу для складання та підписання протоколу.

Крім того, акт щодо неявки посадових осіб від 08.05.2023 містить два підписи на противагу необхідним трьом (відповідно до наведених вище положень інструкції), не містить відомостей по реєстрацію в журналі реєстрації актів, що засвідчують факт неявки.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП є сумнівними, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тому, враховуючи вищезазначене, суд позбавлений можливості не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, безпосередньо перебиратиме на себе функції обвинувача.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 року №23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

На підставі вищевикладеного та за результатами дослідження наявних у справі доказів, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, відповідно, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 9, 155-1, 245, 247, 256, 280, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 1551 ч. 1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях ознак складу правопорушення.

Провадження в справі закрити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Щаслива