ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/6877/23

провадження № 3/0285/4939/23

08 листопада 2023 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов

від військової частини НОМЕР_1

за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення

відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України,

зареєстрованого по АДРЕСА_1 ,

жителя АДРЕСА_2 ,

військовослужбовця за мобілізацією в/ч НОМЕР_1 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Так, ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за мобілізацією, 05.11.2023 близько 18:00 год, в умовах особливого періоду, на території військової частини, виконував службові обов`язки в стані алкогольного сп`яніння.

Розгляд справи, у відповідності до ч.2 ст.277 КУпАП, проведено в день надходження адміністративних матеріалів за відсутності особи, відносно якої вони складені, та за наявності заяви про слухання справи у її відсутності.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Законом України від 24.02.2022 №2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який діє й по даний час.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів (п.1 ст.247 КУпАП України).

Винність ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується матеріалами справи про адміністративні правопорушення, зокрема:

даними протоколу про військове адміністративне правопорушення Т0930 №616 від 06.11.2023, що складений у відповідності до вимог ст.256 КУпАП;

висновком щодо результатів медичного огляду від 05.11.2023 з використанням спеціального технічного засобу, відповідно до якого ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння (2,41% проміле);

витягом з наказу № 11 від 24.03.2022 відповідно до яких ОСОБА_2 дійсно проходить службу у в/ч НОМЕР_1 ;

письмовими поясненнями свідків відповідно до яких ОСОБА_2 дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки вони отримані у передбачений законом спосіб, уповноваженими особами, є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Виконання ОСОБА_2 обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду (воєнного стану), є найбільш тяжким правопорушенням, яке обумовлене ступенем суспільної небезпеки громадян.

Враховуючи соціальний аспект кваліфікації військових адміністративних правопорушень, суспільну небезпеку і шкоду від вчинення військовослужбовцями адміністративно-карних дій, завдання шкоди позитивному авторитету військовослужбовця і в цілому Силам безпеки й оборони України, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та застосовую до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією цієї статті.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, не встановлено.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Відповідно до ст.40-1, ч.5 ст.283 КУпАП судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 33-35, 38, 172-20, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП,

та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 536,80 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення або отримання її копії.

Суддя О. О. Літвин