Справа № 464/4667/23 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 33/811/1454/23 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю адвоката Колошкіна І. А., потерпілого ОСОБА_1 та представника потерпілого - адвоката Мицика О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Колошкіна І.А. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 27 вересня 2023 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень в дохід держави з конфіскацією собаки породи «Німецька вівчарка».

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 28.06.2023 будучи власником собаки «Німецька вівчарка» залишила собаку вдома під наглядом матері ОСОБА_3 , 1937 р.н., внаслідок недогляду якої собака вибігла в загальний коридор під`їзду і вкусив ОСОБА_1 завдавши шкоди здоров`ю у вигляді укусу за руку, чим своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.154 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Колошкін І.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги покликається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено дату вчинення правопорушення 29.06.2023, а потерпілий зазначає дату події - 28.06.2023.

Вважає, що ОСОБА_2 вчинила усі необхідні дії, щоб забезпечити безпеку оточуючих від собаки, зокрема собака була закрита в квартирі та суддею не наведено обставин, які б вказували які саме дії у вказаний час і в який спосіб вчинила ОСОБА_2 , яка зранку закрила собаку у квартирі і до вечора перебувала на роботі.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Адвокат Колошкін І. А. не заперечив про розгляд апеляційної скарги без участі ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення адвоката Колошкіна І. А., який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, потерпілого ОСОБА_1 та представника потерпілого - адвоката Мицика О. В., які заперечили апеляційну скаргу,дослідивши матеріали справи про адміністративнеправопорушення відносно ОСОБА_2 , апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Статтею 4 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» (далі Закон), сфера дії якого поширюється на відносини, що виникають у зв`язку з утриманням тварин та поводженням із ними фізичних та юридичних осіб, встановлені основні принципи захисту тварин від жорстокого поводження, а саме поводження з тваринами ґрунтується на таких принципах, як утримання і поводження з домашніми тваринами без мети заподіяння шкоди як оточуючим, так і самій тварині.

Відповідно до положень ст.9 цього Закону дозволяється утримувати домашніх тварин у вільному вигулі на ізольованій території, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив?язі або без неї. Особи, які утримують домашніх тварин, мають право з`являтися з ними поза місцями їх постійного утримання (супроводжувати їх). При цьому, особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити, зокрема, безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 ст. 154 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання н езареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в невідведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3ст. 154 КУпАП, суддя виходив з того, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у порушенні правил тримання собаки,що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №954080 від 12.07.2023, яким зафіксовано дату вчинення правопорушення та обставини вчинення правопорушення;

-заявою потерпілого ОСОБА_1 від 29.06.2023 та його поясненнями у судовому засіданні;

-консультативним висновком спеціаліста ВП «Лікарня Святого Пантелеймона», згідно якого у ОСОБА_1 відкрита рана інших частин зап`ястка та кисті, кусані рани лівої кисті, супутній діагноз-«укус собаки»;

-рапортом старшого дільничого офіцера поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 капітана поліції Бурбан Б. від 12.07.2023;

-довідкою по розгляду звернень ОСОБА_1 старшого дільничого офіцера поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 капітана поліції Бурбан Б. від 12.07.2023;

-копією карти виїзду швидкої медичної допомоги №1/99 від 28.06.2023, з якої вбачається, що ОСОБА_1 28.06.2023 отримував першу медичну допомогу, діагноз «кусана рана першого та другого пальця лівої руки»;

-диском з аудіозаписами наданими КНП ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» та ГУ НП у Львівській області зі стенограмами, якими підтверджено, що 28.06.2023 потерпілий ОСОБА_1 викликав поліцію за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку із укусом собаки та додатково попросив викликати швидку медичну допомогу.

Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою і не містять істотних розбіжностей та беззаперечно в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено судом в основу прийнятого рішення і свідчать про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП.

Апеляційним судом встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами статей 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП, оскільки таке спростовується наявними в матеріалах доказами.

Щодо доводів в апеляційній скарзі про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено не вірну дату вчинення правопорушення, то такі доводи апелянта є безпідставними, оскільки у наявних у матеріалах доказах зазначається дата вчинення протиправних дій щодо ОСОБА_1 - саме 28.06.2023 року.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність встановлених фактичних обставин у справі та правильність висновків місцевого суду.

Тому, при винесенні постанови суд вірно оцінив зібрані у справі докази та обґрунтовано дійшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_2 має місце склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції, а отже відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 27 вересня 2023 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Колошкіна І.А. в її інтересах без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк