ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року сел. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сташків Н.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт НОМЕР_1 від 21.10.2004р., виданий Тернопільським МВ УМВС України,

раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ст. 173 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 060220 від 20 грудня 2023 року вбачається, що 20 грудня 2023 року близько 15 год 10 хв гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 на господарстві ОСОБА_2 , ОСОБА_1 погрожував фізичною розправою та виражався нецензурною лайкою до ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян. Дії кваліфіковано за ст.173 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі з рішенням суду згідний.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду невідомі.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, а також його добровільну відмову від участі в судовому засіданні та подану заяву про розгляд справи без його участі, вважаю за можливе розглянути справу без участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції».

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messeguand Jabardov.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ст.173 КУпАП дрібним хуліганством є нецензурна лайка у громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України N 19 від 22.12.2006 "Про судову практику у справах про хуліганство" дрібне хуліганство це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю за винятковим цинізмом.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Так, проявом хуліганських дій є будь-які протиправні дії, спрямовані на порушення громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потреба суспільства, система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами, система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Згідно з диспозицією статті ст.173 КУпАП об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення є місце його вчинення, а саме: громадське місце. Без встановлення цієї ознаки буде відсутній склад даного правопорушення.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні дрібного хуліганства суду надано:

?протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 060220 від 20.12.2023,

?рапорт інспектора сектору інформаційної підтримки ВП №5 (смт.Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 20.12.2023р.

?заява ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 20.12.2023р.

?письмові пояснення ОСОБА_2 від 20.12.2023р. у відповідності до яких, до неї прихав знайомий ОСОБА_3 та в ході конфлікту притиснув її дверима, погрожував фізичною розправою .

?письмові пояснення ОСОБА_1 від 20.12.2023р. згідно яких 20.12.2023р. він заїхав до ОСОБА_2 з`ясувати скільки м`ясної продукції було виготовлено жителями сіл Колодіївка та Панасівка в перший тиждень війни, так як особисто надавав м`ясо. Знаючи, що в хаті є мала дитина поводив себе спокійно, погрози звучали зі сторони ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки-характеристики №1-458 від 20.12.2023р., виданої Колодіївським старостинським округом Скалатської міської ради, ОСОБА_1 в побуті поводить себе взірцево, спиртними напоями не зловживає, активно допомагаєЗСУ від початку повномасштабного вторгнення та ВПО.

Як встановлено в ході розгляду справи, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що конфлікт виник на території домогосподарства, в той час як згідно письмових показів ОСОБА_1 вказано перебування його в будинку, де знаходилась малолітня дитина. Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 не вказано місце вчинення порушення.

В українському законодавстві поняття «громадське місце» визначене у ст. 1 закону «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», де вказано, що громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Зокрема, громадським місцем є ліфт, таксофон, приміщення та територія закладів охорони здоров`я, навчальних закладів, дитячих майданчиків, спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, закладів фізичної культури і спорту, під`їзди житлових будинків, підземні переходи, транспорт загального користування, що використовується для перевезення пасажирів, приміщення закладів ресторанного господарства, об`єктів культурного призначення, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ, стаціонарно обладнані зупинки маршрутних транспортних засобів, приміщення підприємств, установ та організацій усіх форм власності, готелів та аналогічних засобів розміщення громадян, гуртожитків, аеропортів та вокзалів.

Аналізуючи матеріали справи, суду не зрозуміло де вчинялись неправомірні діяння на території домогосподарства чи в будинку ОСОБА_2 , оскільки адміністративне законодавство України не відносить будинок до громадських місць та не свідчить про порушення громадського порядку.

Більше того, вчинення правопорушення у громадському місці передбачає наявність очевидців такої події. Однак у протоколі про адміністративне правопорушення свідки вчиненого правопорушення в графі «Свідки» не зазначені.

У зв`язку з наведеним, суд не вбачає можливості з`ясувати обставини, що мають значення для своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ, відповідно до якої суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

За наявних обставин, матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП слід направити до відділення поліції №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області для належного доопрацювання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 278 п.2 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП повернути до ВП №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя