Справа № 951/480/23
Провадження №3/951/364/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року суддя Козівського районного суду Тернопільської області Рєпін К.К., розглянувши в смт Козова у судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, ідентифікаційний код не встановлено, не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у с т а н о в и в:

17.06.2023 року о 19:05 год. в смт Козова по вул. Грушевського водій ОСОБА_1 керував т/з марки Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервонінням очей, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Терлюк О. Я. не з`явилися, про місце, дату та час судового розгляду повідомлені належним чином.

18.07.2023 захисник Терлюк О. Я. через канцелярію суду надав письмові заперечення, у яких вказав, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та інші долучені до нього матеріали складено з порушенням норм чинного законодавства.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення в графі «суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин» не зазначено ПІБ водія, який керував т/з; автомобіль був зупинений поліцейськими без законних підстав та поліцейськими не було озвучено ОСОБА_1 причину зупинки т/з; в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не вказано дату та час та місце складання цього акту; ОСОБА_1 не було вручено направлення на огляд до медичного закладу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння , вказане направлення поліцейськими виготовлено пізніше складання протоколу про адміністративне правопорушення; на відеозаписі наданого поліцією не зафіксовано факту отримання ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та його складання, факту складання направлення на огляд до медичного закладу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та його отримання ОСОБА_1 , наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння; у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано з використанням якого технічного засобу, дозволеного до використання МОЗ та Держспоживстандартом поліцейський пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння; відсутні докази того, що згідно з вимогами ст. 266 КУпАП ОСОБА_1 був відсторонений від керування автомобілем.

Просив на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у ст. 245 КУпАП , повинен всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху , затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 2, 3, 6,7 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів ,що знижують увагу та швидкість реакції,затвердженої Наказом МВС України,Міністерства охорони здоров`я України №1452/735від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є:запах алкоголю з порожнини рота;порушення координації рухів;порушення мови;виражене тремтіння пальців рук;різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту,який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 037562 від 17.06.2023 у якому викладено обставини вчиненого правопорушення, як видно зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення копію даного протоколу було вручено ОСОБА_1 , поліцейським роз`яснено йому його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить підпис ОСОБА_1 у протоколі; актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у якому вказано, що огляд на стан сп`яніння не проводився; направленням ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння; відеозаписом відеореєстратора поліцейського у якому зафіксовано, що поліцейськими було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , після встановлення ознак алкогольного сп`яніння поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою спеціального технічного засобу від даної пропозиції ОСОБА_1 відмовився, після чого поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі, проте останній відмовився.

Зазначені письмові матеріали та відеозапис є доказами у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки містять фактичні дані, на основі яких встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За наявності порушень порядку отримання доказів або недоліків , що містяться в них визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли вони: прямо та істотно порушують права і свободи людини; та/або надають підстави для сумнівів у достовірності отриманих фактичних даних, які не видалося за можливе усунути в ході судового розгляду.

Водночас, судом не встановлено порушень при отриманні даних доказів або недоліків , що містяться в них такого характеру , що призвело б до визнання цих доказів недопустимими, що спростовує заперечення захисника у цій частині.

Таким чином, вважаю, що в матеріалах справи достатньо доказів, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Окремо слід зазначити, що посилання захисника на те, що у разі відсутності в матеріалах справи про адміністративне правопорушення , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доказів законної зупинки транспортного засобу протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складений на водія такого транспортного засобу як і всі інші докази у такій справі є недопустимими, суд до уваги не приймає, оскільки нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення або іншими нормами законодавства такої підстави для визнання доказів недопустимими не передбачено.

Відсутність у матеріалах справи доказів того, що згідно з вимогами ст. 266 КУпАП ОСОБА_1 був відсторонений від керування автомобілем не може бути підставою для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, як про це просить захисник, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується сукупністю наведених вище доказів.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, обставин, які пом`якшують відповідальність або обтяжують відповідальність судом не встановлено і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 , стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, яке, на думку суду, є достатнім для виправлення порушника і попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст.4 ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 , підлягає стягненню судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ч. 1 ст.130, ст.221 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дохід держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний штраф в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя К.К. Рєпін