Справа № 742/2059/23 Головуючий у 1 інстанції Коваленко А. В.
Провадження № 33/4823/598/23
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника-адвоката Білого М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Марковича А.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 липня 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Судом встановлено, що 22.04.2023 року о 01 годині 05 хвилин в смт Ладан по вулиці Миру ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL ZEFIRA р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, почервонілі очі) від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Не погодившись з рішенням суду, захисник-адвокат Маркович А.Ю. в інтересах ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_1 відмовився їхати в лікарню на медичний огляд, оскільки в автомобілі працівників поліції була стороння особа. Вважає, що у матеріалах справи відсутні належні докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у медичному закладі. Спиртні напої ОСОБА_1 не вживав, що підтверджується показаннями свідків, а почервоніння в очах у нього було із-за хвороби очей. Крім того, працівниками поліції не було виписано направлення на медичний огляд ОСОБА_1 .

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник підтримали апеляційну скаргу та пояснили, що після того, як ОСОБА_1 продув прилад Драгер і останній не показав результат, він не відмовлявся проїхати до лікарні, а зауважив, що в автомобілі поліцейських знаходиться стороння особа і саме з нею він відмовився їхати в одному авто.

Заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмови його від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, як на місці так і в медичному закладі, що є порушенням вимог п 2.5 Правил дорожнього руху.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно.

Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами, а саме, переглянутим відеозаписом встановлено, що працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 , оскільки він порушив комендантську годину, при спілкуванні з ним працівник поліції повідомив, що від нього відчувається запах спиртних напоїв з порожнини рота, після чого ОСОБА_1 намагався домовитися з працівником поліції, щоб він не складав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, на що поліцейський повідомив, що за це передбачена кримінальна відповідальність. В подальшому ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер», однак декілька разів продував неправильно трубку до приладу, а саме не видихав повітря у трубку, після чого на неодноразові пропозиції поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 відмовився не від самого огляду у лікарні, а слідування на нього у присутності сторонньої особи у автомобілі поліцейських не відповідає зафіксованому на відео, оскільки останній неодноразово відмовився від огляду у лікарні ще до того, як він побачив людину у автомобілі поліцейських, а його зауваження з даного приводу поліцейським не були пов`язані з відмовою їхати на обстеження.

Тому доводи захисника про те, що у матеріалах справи відсутні належні докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у медичному закладі, є необгрунтованими.

Вище вказаним доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Аналіз доказів у сукупності підтверджує, що ОСОБА_1 роз`яснено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також настання можливих наслідків у разі незгоди водія, які полягають у складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, під час проведення огляду водія та вимог ст. 266 КУпАП.

На переконання апеляційного суду є безпідставним також і посилання сторони захисту на відсутність в матеріалах справи направлення водія до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки значення для встановлення наявності чи відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не має.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Марковича А.Ю. - залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко