Справа № 303/3044/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2023 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 липня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 липня 2022 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 - 496,20 грн. судового збору.

Відповідно до постанови, - 24 квітня 2022 року о 22 год. 25 хв. ОСОБА_1 в місті Мукачево по вулиці Миру, 98, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306), в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Drager Alkotest 6820», результат позитивний 0,60%, що проводився під час безперервної відео фіксації 3875. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та визнати його не винним за ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, - завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №141230 від 24 квітня 2022 року, в цей же день о 22 год. 25 хв. ОСОБА_1 в місті Мукачево по вулиці Миру, 98, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306) в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Drager Alkotest 6820», результат позитивний 0,60%, що проводився під час безперервної відео фіксації 3875, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Роздруківкою тестування на визначення стану алкогольного сп`яніння з приладу технічного засобу «Drager» підтверджено, що ОСОБА_1 перебував у нетверезому стані, результат тестування позитивний, - 0,60 % проміле.

Отже, з таким результатом ОСОБА_1 був згідний, не наполягав на проведенні огляду у медичному закладі, а також не заперечував факту керування транспортним засобом.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП стверджується вищевказаним протоколом про адміністративне правопорушення, з якого вбачається про наявність 0,60 % алкоголю у видихуваному повітрі, і що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння;відеозаписом з нагрудної камери поліцейського; копією постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАВ № 261317 від 24.04.2022, відповідно до якої в цей же день о 22 год. 25 хв., ОСОБА_1 в місті Мукачево по вулиці Миру, 98, керуючи транспортним засобом не був пристебнутий ременем безпеки, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.121; розпискою ОСОБА_1 про залишення транспортного засобу на зберігання.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необґрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також, під час розгляду справи апеляційним судом порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за №1452/735, не встановлено.

Відтак, апеляційний суд вважає, що факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння є доведеним, а отже у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що алкогольні напої він не вживає, так як він хворіє на цукровий діабет, а на нього склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд до уваги не приймає та розцінює вказане як намір уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Разом з тим, апеляційному суду не надано і будь-яких медичних документів щодо наявності у нього вказаного діагнозу.

З огляду на викладене, суд не вбачає доцільності у задоволенні клопотання щодо виклику та допиту свідка ОСОБА_2 у судовому засіданні, оскільки матеріали справи містять достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 24 квітня 2022 року, які між собою взаємоузгоджуються, є чіткими, несуперечливими, відтак сумнівів не викликають та не потребують додаткового виклику свідків у судове засідання для дачі пояснень.

Тому апеляційний дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про допит свідка задоволенню не підлягає.

Підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, допущене ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення накладене на ОСОБА_1 , відповідає характеру вчиненого правопорушення, встановлене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для його зміни не вбачається.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага