справа № 756/9396/22 головуючий у суді І інстанції Жежера О.В.
провадження № 33/824/5353/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Березовенко Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу директором закладу дошкільної освіти № 663 Оболонського району міста Києва, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №538 від 17.10.2022.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої за ч. 1 ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №538 від 17.10.2022 - закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №539 від 17.10.2022.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №539 від 17.10.2022 - закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №540 від 17.10.2022 та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп., на користь держави.

ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №541 від 17.10.2022 та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) грн. 00 коп., на користь держави.

ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №542 від 17.10.2022 та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп., на користь держави.

ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №543 від 17.10.2022 та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) грн. 00 коп., на користь держави.

З врахуванням вимог ст. 36 КУпАП призначено ОСОБА_2 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) грн. 00 коп., на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись з даною постановою суду, ОСОБА_1 03 листопада 2023 року подала апеляційну скаргу до суду першої інстанції, у якій просила скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року у частині:

« ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №538 від 17.10.2022.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №539 від 17.10.2022.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №540 від 17.10.2022 та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп., на користь держави.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №541 від 17.10.2022 та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) грн. 00 коп., на користь держави.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №542 від 17.10.2022 та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп., на користь держави.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №543 від 17.10.2022 та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) грн. 00 коп., на користь держави.

З врахуванням вимог ст. 36 КУпАП призначити ОСОБА_2 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) грн. 00 коп., на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн.».

Справу № 756/9396/23 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом № 540 від 17 жовтня 2022 року, за протоколом № 541 від 17 жовтня 2022 року, за протоколом № 541 від 17 жовтня 2022 року, за протоколом № 542 від 17 жовтня 2022 року, за протоколом № 543 від 17 жовтня 2022 року - закрити у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

У обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що хоча в Управлінні освіти, починаючи з 03.03.2021 є визначена наказом уповноважена особа з питань запобігання та виявлення корупції, проте, ця особа не має відповідних повноважень за своїми посадовими обов`язками, що вказує на формальний підхід до цього питання з боку Управління освіти, відсутність реального куратора Управління освіти з питань запобігання та виявлення корупції, наділеного належними повноваженнями за посадовою інструкцією.

Зазначає, що уповноважений з питань запобігання корупції ОСОБА_3 підтвердив, що одержавши у вересні-жовтні 2021 року інформацію від директора ДНЗ № 663 ОСОБА_1 про роботу в дошкільному закладі освіти близьких родичів директора, проігнорував цю інформацію, не повідомив про це начальника Управління освіти, не проінформував належним чином Департамент освіти і науки, не вжив заходів зовнішнього контролю за директором ДНЗ №663 ОСОБА_1 , що було вже зроблено тільки влітку 2022 року новим уповноваженим з питань запобігання корупції до ОСОБА_4 .

Наголошує, що принципове значення для правильного вирішення даної справи має визначення точної дати (дня) виявлення зазначених адміністративних правопорушень, так як від цього часу відраховується відповідний строк, визначений ст. 38 КУПАП.

Вважає, що момент виявлення порушення не можна ототожнювати з часом складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки останній є засобом не виявлення, а фіксації правопорушення. Натомість факт виявлення адміністративного порушення - це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення. Відтак, апелянт переконаний, що днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення - 08.08.2022, - день, коли до Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшли від Департаменту освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення з боку директора ДНЗ № 663 ОСОБА_5 .

Також вказує, що оскільки станом на кінець вересня 2022 року Управління стратегічних розслідувань у місті Києві вже володіло достатньо повними відомостями про ймовірне вчинення ОСОБА_1 правопорушення і ці відомості перевірялися та аналізувалися шляхом збирання нових доказів відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, то дата про фактичний момент виявлення ймовірно вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, пов`язаного з корупцією (17.10.2022) - є не точною, підлягала доопрацюванню Управлінням стратегічних розслідувань у місті Києві під час повернення даної справи на дооформлення згідно з клопотанням сторони захисту від 05.10.2023 (клопотання знаходиться в справі). Проте, судом першої інстанції дану справу на дооформлення не повернуто (не надіслано).

Окрім того, вважає, що протоколи мають також цілу низку інших суттєвих недоліків.

Апелянт вважає, що твердження суду першої інстанції, що в ході судового розгляду строки розгляду вказаних адміністративних справ неодноразово зупинялись на підставі ч. 4 ст. 277 КУпАП, у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 у судові засідання через хворобу та перебування останньої за кордоном не відповідає дійсності. Звертає увагу суду на те, що судом першої інстанції зупинялася тільки справа № 756/9396/22, заведена за протоколом № 542 від 17.10.2022, що підтверджується постановами Оболонського районного суду міста Києва від 23.12.2022 у справі №756/9396/22, провадження № 3/756/5356/22; від 18.01.2023 у справі № 756/9396/22, провадження №3/756/137/23, від 31.01.2023 у справі №756/9396/22, провадження №3/756/137/23 та від 17.03.2023 у справі № 756/9396/22, провадження № 3/756/137/23 (постанови знаходяться у справі).

В інших справах постанови про зупинення провадження на підставі ч. 4 ст. 277 КУпАП, - відсутні. Отже, переконаний, що по цим 5-м справам 6-ти місячний строк, визначений ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення та притягнення до адміністративної відповідальності скаржника ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, давно сплив.

Зауважує, що навіть якщо допустити, що дана справа зупинялася в період з 23.12.2022 по 23.06.2023, то за цей період минуло 6 місяців. Також, наголошує, що справи №756/9398/22, №756/9399/22, №756/9400/22, №756/9401/22, №756/9402/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП України об`єднані в одне провадження, з присвоєнням адміністративним матеріалам єдиного №756/9396/22 згідно з постановою оболонського районного суду міста Києва від 11.07.2023.

У судовому засіданні апелянтка та її представник просили апеляційну скаргу задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував наявність підстав для скасування постанови суду першої інстанції в частині визнання винною ОСОБА_1 , однак не заперечував за наявності підстав проти застосування ст. 38 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого частинами 1 та 2 статті 172-7 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом першої інстанції було встановлено, що Згідно протоколу № 538 від 17.10.2022, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора закладу дошкільної освіти № 663 Оболонського району міста Києва, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не повідомила свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення щодо виплати грошових премій працівникам Закладу до свята Нового року у грудні 2020 року, у тому числі практичному психологу ОСОБА_6 , яка є її матір`ю та підсобному робітнику ОСОБА_7 , яка є її невісткою, а також вчинення дій шляхом підписання 28.12.2020 наказу № 76-к «Про надання премій працівникам ДНЗ №663 до Новорічних свят», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 539 від 17.10.2022, ОСОБА_1 обіймаючи посаду директора Закладу, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. З ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень 28.12.2020 в умовах реального конфлікту інтересів прийняла рішення щодо преміювання до свята Нового року у грудні 2020 року працівників Закладу, у тому числі практичному психологу ОСОБА_6 , яка є її матір`ю та підсобному робітнику ОСОБА_7 , яка є її невісткою, та вчинила дії шляхом підписання 28.12.2020 наказу № 76-к «Про надання премій працівникам ДНЗ №663 до Новорічних свят», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 540 від 17.10.2022, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Закладу, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не повідомила свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення щодо виплати грошових премій педагогічним працівникам Закладу у листопаді 2021 року, у тому числі практичному психологу ОСОБА_6 , яка є її матір`ю, а також вчинення дій шляхом підписання 30.11.2021 наказу №111/1-к «Про надання премій педагогічним працівникам ДНЗ №663», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 541 від 17.10.2022, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Закладу, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. З ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень 30.11.2021 в умовах реального конфлікту інтересів прийняла рішення щодо преміювання у листопаді 2021 року педагогічних працівників Закладу, у тому числі практичного психолога ОСОБА_6 , яка є її матір`ю, та вчинила дії шляхом підписання 30.11.2021 наказу № 111/1-к «Про надання премій педагогічним працівникам ДНЗ №663», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 542 від 17.10.2022, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Закладу, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не повідомила свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення щодо виплати грошових премій працівникам Закладу до свята Нового року у грудні 2021 року, у тому числі практичному психологу ОСОБА_6 , яка є її матір`ю та підсобному робітнику ОСОБА_7 , яка є її невісткою, а також вчинення дій шляхом підписання 24.12.2021 наказу №117/1-к «Про надання премій працівникам ДНЗ №663», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу № 543 від 17.10.2022, ОСОБА_1 обіймаючи посаду директора Закладу, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень 24.12.2021 в умовах реального конфлікту інтересів прийняла рішення щодо преміювання до свята Нового року у грудні 2021 року працівників Закладу, у тому числі практичному психологу ОСОБА_6 , яка є її матір`ю та підсобному робітнику ОСОБА_7 , яка є її невісткою, та вчинила дії шляхом підписання 24.12.2021 наказу №111/1-к «Про надання премій працівникам ДНЗ №663», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до статті 1 Закону щодо визначення понять «реальний конфлікт інтересів», «потенційний конфлікт інтересів» складовими конфлікту інтересів є приватний інтерес та службові/представницькі повноваження, а також наявність впливу (можливості впливу) приватного інтересу на об`єктивність та неупередженість прийняття рішення, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Такий вплив може бути у разі наявності в особи дискреційних повноважень (коли особа може вибирати з декількох варіантів рішень чи дій той, який вважає найбільш прийнятним за відповідних обставин).

Дискреційний характер службових повноважень директора при преміюванні працівників ДНЗ №663, зумовлений можливістю тільки нею приймати остаточне рішення щодо визначення розміру премії та преміювання, а також прийняття на роботу чи продовжувати строк дії трудового договору, що свідчить про наявність впливу вказаної суперечності на об`єктивність прийняття відносно близьких осіб (матері та невістки) відповідних рішень.

Між тим, абзацом 3 частини першої статті 1 Закону «Про запобігання корупції» визначено, що близькі особи - особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких із суб`єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.

Отже, відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» мати та невістка є близькими особами ОСОБА_1 .

Розглядаючи справу, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, а саме суперечність між її приватним інтересом у вигляді прагнення забезпечення матеріального достатку своєї сім`ї призначення премій матері та невістці, та її службовими повноваженнями, як директора установи, наявність якого впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень. З моменту надходження до ОСОБА_1 , як директора Закладу на підпис наказів про преміювання підлеглих працівників у грудні 2020 року та листопаді-грудні 2021 року, у тому числі практичного психолога ОСОБА_6 , яка є її матір`ю та підсобного робітника ОСОБА_7 , яка є її невісткою, ОСОБА_1 перебувала в умовах реального конфлікту інтересів, який зумовлений тим, що вона була змушена шукати баланс між своїм приватним інтересом у вигляді прагнення, у межах правового регулювання, забезпечити вищим доходом своїх близьких осіб, та необхідністю виконувати надані повноваження в інтересах Закладу.

Переглядаючи справу, у частині висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд оцінку надає лише в межах апеляційної скарги, оскільки у вимогах апеляційної скарги апелянтка просила справу № 756/9396/23 про адміністративні правопорушення за протоколом № 540 від 17.10.2022, за протоколом № 541 від 17.10.2022, за протоколом № 542 від 17.10.2022, за протоколом № 543 від 17.10.2022, - закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, а положення статті 38 КУпАП можуть бути застосовані лише за наявності у діях порушника ознак відповідного адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, оцінюючи висновки суду першої інстанції у частині вирішення питання про дотримання строку накладення адміністративного стягнення, апеляційний суд не погоджується з тим, що днем виявлення вчиненого адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією суд першої інстанції вважав дату складання протоколу про адміністративне правопорушення, з огляду на таке.

Суд зазначає, що ч. 3 ст. 38 КУпАП чітко вказує, що адміністративне стягнення може бути накладено з дня його виявлення, тобто з часу, коли відповідні уповноважені особи дізнались про факт порушення, а не з часу, коли цей факт був підтверджений зібраними під час перевірки доказами та документами.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що від Департаменту освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення з боку директора ДНЗ № 663 ОСОБА_8 надійшли до уповноваженого органу - Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України 08 серпня 2022 року.

Отже, 08 серпня 2022 року є датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, оскільки матеріали провадження свідчать, що відповідний уповноважений орган на складення протоколу, зокрема Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про виявлений факт вчинення дій ОСОБА_8 в умовах реального конфлікту інтересів був проінформоване саме 08 серпня 2022 року.

Під час розгляду даної справи апеляційний суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09.01.2013 у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Таким чином, ураховуючи положення ч. 4 ст. 38 КУпАП, станом на дату розгляду справи судом першої інстанції шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією сплинув.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень п. 7 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків передбачених ст. 38 КУпАП.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №540 від 17.10.2022, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №541 від 17.10.2022, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №542 від 17.10.2022, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої за ч. 1 ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №543 від 17.10.2022 - слід закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Окрім того, оскільки провадження у справі підлягає закриттю, постанову Оболонського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року у частині призначення ОСОБА_2 остаточного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) грн. 00 коп., на користь держави та у частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 536,80 грн. необхідно скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року - задовольнити частково.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року у частині визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №540 від 17.10.2022 та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп., на користь держави - скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №540 від 17.10.2022. Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №540 від 17.10.2022 - закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року у частині визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №541 від 17.10.2022 та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) грн. 00 коп., на користь держави - скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №541 від 17.10.2022. Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №541 від 17.10.2022 - закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року у частині визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №542 від 17.10.2022 та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп., на користь держави - скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №542 від 17.10.2022. Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №542 від 17.10.2022 - закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року у частині визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №543 від 17.10.2022 та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) грн. 00 коп., на користь держави - скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №543 від 17.10.2022. Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої за ч. 1 ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, за протоколом №543 від 17.10.2022 - закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року у частині призначення ОСОБА_2 остаточного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) грн. 00 коп., на користь держави та у частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 536,80 грн. - скасувати.

У іншій частині постанову Оболонського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Березовенко