Справа №345/3814/23
Провадження № 3/345/1397/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2023 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм в ПП ОСОБА_2 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляд до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 125268 від 03.08.2023, в якому зазначено, що 03.08.2023р. о 23 год. 32 хв. в с. Верхня, по вул. Центральній, водій ОСОБА_1 керував т/з Fiat Doblo д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя) від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою алкотестера «Драгер» 6810, тест номер 08936, результат огляду становить 0,71 ‰. Чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР.

ОСОБА_1 прибув в судове засідання і йому була вручена пам`ятка про права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не оспорив того факту, що в ніч з 03.08.2023 р. на 04.08.2023 р. керував автомобілем. Проте, заперечив, що перебував в стані алкогольного сп`яніння. Поліцейські не зрозуміло з яких причин запідозрили, що він буцімто перебуває в стані алкогольного сп`яніння. На вимогу полісменів він без вагань продув алкотестер. Цей прилад видав незрозумілий для нього результат з яким він не погодився і ствердив, що алкогольні напої не вживав. Проте, поліцейські одразу ствердили, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння і пішли у свій автомобіль складати відносно нього протокол. Вони не роз`яснювали йому права не погоджуватись з результатами алкотестеру і не запропонували пройти альтернативний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Щодо підписів в протоколі, в роздруківці алкотестера та в акті огляду на стан сп`яніння, то він підписав ці документи на вимогу поліцейських, проте це не свідчить про згоду з даними, які викладені в цих документах. Тому вважає, що він не вчиняв адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Після перегляду в судовому засіданні відеозаписів, які наявні на долученому до протоколу диску, ОСОБА_1 наголосив, що на цих відеозаписах відображено як він не погоджується з діями працівників поліції.

Захисник адвокат Іванів О.Б. наголосив на тому, що працівники поліції не роз`яснили права його підзахисному перед тим як він проходив огляд на стан сп`яніння. Оскільки, ОСОБА_1 не погодився з результатами пройденого огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера, а працівники поліції у зв`язку з цим не забезпечили ОСОБА_1 можливість пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі, то вважає, що в діях його підзахисного нема складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тому просить закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , позицію захисника, дослідивши докази, які долучені до протоколу (в т.ч. і відеофайли), приходжу до наступних висновків.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на визначення стану сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП. Згідно приписів цієї статті огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Більш деталізовано цей порядок відображено і в Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Так, пункт 6 розділу І цієї Інструкції визначає, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

В п. 7 розділу І Інструкції зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. При цьому пункт 3 розділу І Інструкції конкретизує ознаки алкогольного сп`яніння.

Отже, згідно вказаної норми закону, водій транспортного засобу має право вибору де проходити огляд на стан сп`яніння: на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я. В свою чергу поліцейські повинні спершу визначитись, які саме ознаки і якого сп`яніння наявні у водія, потім запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки із використанням спеціальних технічних засобів, а у випадку не бажання проходити такий огляд, або незгоди з його результатами повинні запропонувати пройти огляд в закладі охорони здоров`я і не в будь якому, а в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

Отже, згідно вказаних норм закону, водій транспортного засобу має право вибору де проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, чи в закладі охорони здоров`я. В свою чергу поліцейський повинен спершу запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а у випадку небажання водія проходити такий огляд чи незгоди водія з результатами такого огляду, запропонувати проїхати в найближчий заклад охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

ОСОБА_1 не оспорює той факт, що в ніч з 03.08.2023 р. на 04.08.2023 він кермував транспортним засобом в с. Верхня, по вул. Центральній, Калуського району тобто мав статус водія.

Як зафіксовано на відеозаписі, який міститься на долученому до протоколу диску (а.с. 8), за пропозицією працівників поліції ОСОБА_1 продув газоаналізатор, який видав результат 0.71 ‰ проміле. Це ж підтверджується і роздруківкою (а.с. 2) Проте, матеріали справи не містять однозначних доказів, що водій ОСОБА_1 на місці зупинки погодився з таким результатом. Підписи на роздруківці алкотестера та в акті огляду на стан сп`яніння (а.с. 3) свідчать про ознайомлення особи зі змістом таких документів, але не підтверджують однозначної згоди із зазначеними в них результатами. Зокрема, на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 заперечує, що вживав алкоголь.

Така позиція водія зобов`язувала працівників поліції запропонувати водієві пройти альтернативний огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан сп`яніння, оформити відповідне направлення, а також забезпечити доставку водія в такий заклад охорони здоров`я.

Проте, працівники поліції не виконали цих вимог законодавства, що підтверджується відеозаписом, який наявний на долученому до протоколу диску. Зокрема на відео зафіксовано, щодо після продування приладу "Драгер" працівники поліції одразу стверджують, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння і відносно нього буде складено протокол про адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Працівники не висловлюють чіткої пропозиції пройти альтенативний огляд в найближчому закладі охорони здоров`я. Один з поліцейських запитує дослівно «в медичний будете ще проїжджати додатково?». Проте, таке формулювання не можливо розцінити як роз`яснення водію його права не погодитись з результатом, який видав алкотестер на місці зупинки автомобіля і у зв`язку цим право водія проїхати в найближчий заклад охорони здоров`я для проведення альтернативного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Водночас, на відеозаписі не зафіксовано згоди водія ОСОБА_1 з показами алкотестеру «Драгер» 6810. Він заперечує, що вживав алкоголь і не погоджується з діями працівників поліції.

На направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від (а.с. 4) відсутній підпис ОСОБА_1 , що могло б підтвердити те, що таке направлення було реально пред`явлене особі, а не виписане формально без мети його реального виконання. А враховуючи, що матеріали відеофіксації також не містять підтвердження ознайомлення особи, відносно якої складено протокол, зі змістом цього документу, то суд приходить до висновку про недопустимість цього доказу.

Сам протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 125268 від 03.08.2023р. (а.с. 1), в якому зазначені обставини правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , не може слугувати єдиною підставою для притягнення особи до адмінвідповідальності, без наявності інших належних, допустимих, об`єктивних і неспростовних доказів вини особи у вчиненні адмінправопорушення. Адже незважаючи на те, що у КУпАП протокол про правопорушення віднесений до виду доказів вини правопорушника, суд вважає, що це суперечить принципу верховенства права і протокол не може бути доказом вини особи, а лише актом адміністративного звинувачення.

Водночас, суд зауважує, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 125268 від 03.08.2023р. (а.с. 1) суть обвинувачення викладена не логічно і не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Адже спершу зазначено, що «03.08.2023р. о 23 год. 32 хв. в с. Верхня, по вул. Центральній, водій ОСОБА_1 керував т/з Fiat Doblo д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя) від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з». Тобто підводиться думка до того, що водій відмовся проходити огляд на стан сп`яніння. А надалі йде твердження: «за допомогою алкотестера «Драгер» 6810, тест номер 08936, результат огляду становить 0,71 ‰». Тобто констатується, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу таки було проведено.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення чи виходити за межі висунутого особі обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх, допустимих і переконливих доказів того, що водій ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану сп`яніння у порядку, визначеному ст. 266 КУпАП, то, вважаю, що під час судового розгляду не доведено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху.

За наведених обстави справа щодо ОСОБА_1 підлягала б закриттю за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави. Тому, враховуючи загальні принципи правосуддя та практику ЄСПЛ справу щодо ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 130, 247, 266, 283-287 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя