Провадження №: 3/752/8327/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1
за участі ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП ОСОБА_1 згідно з протоколами про адміністративне правопорушення від 02.10.2023 серії ААД № 438356 та № 438357, що складені з посиланням на порушення 12.1, 12.3, "д" п. 2.10 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до протоколу за ст. 124 КУпАП 30.09.2023 о 15:59 у м. Києві по вул. Пирогівський шлях, 44 водій ОСОБА_1 не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням на скоїв наїзд на металевий стовпчик, внаслідок чого транспортний засіб отримав пошкодження.

Згідно з протоколом за ст. 122-4 КУпАП 30.09.2023 о 15:59 у м. Києві по вул. Пирогівський шлях, 44 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , скоїв наїзд на металевий стовпчик та залишив на порушення встановлених правил місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

В якості доказів вчинення адміністративних правопорушень до справи долучено схему місця дорожньо-транспортної пригоди без опису ушкоджень, письмові пояснення ОСОБА_1 від 02.10.2023, письмові пояснення ОСОБА_2 - члена правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сом.Форт" вул. Пирогівський шлях, 44.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою винуватість у порушенні Правил дорожнього руху, пояснив, що працює як таксист, 30.09.2023 мав виклик на вул. Пигорівський шлях, заїхав на прибудинкову заасфальтовану прибудинкову територію, рухався за вказівками навігатора на дорозі, яка не була тротуаром, де не було позначок про заборону руху транспортних засобів, не було відповідних дорожніх знаків. У якійсь момент відчув, що натрапив на якусь перешкоду, вийшов - побачив вміщені у землю стовпчики, які обмежують рух, вони впади, він їх встановив на місце, поговорив зі своїм пасажиром, який виявився місцевим жителем, залишив йому свої контактні дані на випадок необхідності прибути і ще полагодити ці стовпчики. З ним ніхто не з`ясувався з цього будинку, куди він приїздив на виклик.

На запитання суду (судді) ОСОБА_1 пояснив, що стовпчики, які він збив, були розміщені по ходу його руху, буди непомітними для нього, перегороджували дорогу, не виглядали як організована установлені органами регулювання дорожнього руху або ж комунальним підприємством по обслуговуванню доріг, виявити завчасно він їх не міг, автомобіль у зв`язку з цим не постраждав, ушкоджень не отримав, підстав викликати поліцію він не вбачав.

Дослідивши наявні документи, заслухавши пояснення водія, суд (суддя) зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями) дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Згідно з п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

За змістом п. 12.3 цих Правил у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Згідно з п. "д" п. 2.10 Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Статтею 124 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

У силу Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Матеріали справи, які надійшли до суду, не містять у собі будь-яких доказів, якими б доводився факт настання дорожньо-транспортної пригоди 30.09.2023 о 15:59 у м. Києві по вул. Пирогівський шлях 44 у м. Києві, тобто які б дозволяли б кваліфікувати в рамках правового поля подію саме як дорожньо-транспортну, адже документи, які надійшли до суду, не містять опису ушкоджень, визначення розміру матеріальних збитків. Згідно з поясненнями водія автомобіль ушкодження не отримав, стовпчики він встанови на місце. У той же час до пояснень ОСОБА_2 не долучено жодних документів, з яких з можна установити факт того, що будь-кому дії ОСОБА_1 завдали майнові збитки, установити законність розміщення предметів, які обмежують рух, перебування стовпчиків на балансі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сом.Форт", опису їх ушкоджень, визначення їх вартості та розміру збитку тощо.

Підстав вважати, що ОСОБА_1 не обрав безпечну швидкість руху та не впорався з керуванням суд (суддя) не вбачає.

Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Приписи ст. 122-4 КУпАП є банкетними, а суд (суддя) розглядає справу про адміністративне правопорушення у межах протоколу.

У протоколі № 438357 наявна відсилка до п. "д" п. 2.10 Правил дорожнього руху, де передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Диспозиція ст. 122-4 КУпАП не передбачає адміністративну відповідальність за те, що неповідомлення про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції.

При цьому, за відсутності самої події дорожньо-транспортної пригоди притягнення особи до відповідальності за те, що не було повідомлено про дорожньо-транспортну пригоду або ж про залишення місця дорожньо-транспортної пригоди є неможливим, не відповідатиме принципу правової визначеності.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 і 122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП з огляду на відсутність як події, так і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 23, 33-35, 40-1, 122-4, 124, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124, 122-4 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко