Справа № 442/5959/23
Провадження №3/442/2227/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 жовтня 2023 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Курус Р.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого на АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 , 13.08.2023 о 03.30 год. на вул. В.Великого в м. Дрогобичі Львівської області потворно протягом року керував транспортним засобом марки «BMW X6» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в медичному закладі ДМЛ №1, чим порушив п. 2.9 а ПДР України, про що було складено адміністративний протокол серія ААД №279925.

Крім цього, 13.08.2023 о 04.00 год. на вул. В.Великого в м. Дрогобич Львівської області, повторно протягом року, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки«BMW X6» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1а ПДР України, про що було складено адміністративний протокол серія ААД №279990.

Правопорушник на виклик до суду повторно не з`явився, не повідомивши причин неявки, хоча належним чином за вказаним місцем проживання в адміністративних протоколах, двічі був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Надіслана йому повторно поштова кореспонденція повернулась до суду, зокрема, з відміткою "адресат відсутній".

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Статтею 268 КУпАП не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП у випадку, якщо вона сповіщена про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від правопорушника не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим причини його неявки до суду визнані неповажними та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутності правопорушника на підставі наявних матеріалів.

Перевіривши матеріали справи, доходжу наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно положень пункту 1.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9а ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.

Крім цього, п. 2.1 а ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою зазначеної статті.

В той же час, з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №279925 встановлено, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейськими за ч. 3 ст. 130 КК України як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Так, частина 3 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП наступає в разі, якщо особу було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом року, який передує даті вчинення останнього правопорушення.

Однак, на підтвердження повторності вчинення правопорушення працівниками поліції долучено постанови від 11.10.2021 та від 21.10.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, що унеможливлює встановлення факту притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 саме за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня кваліфікуюча ознака «вчинено особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані сп`яніння», а тому його дії не можуть бути кваліфіковані за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Інших доказів, котрі б підтверджували, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані сп`яніння суду не надано.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 130 КУпАП на ч. 2 ст. 130 КУпАП, що не погіршує становище ОСОБА_1 та пом`якшує його відповідальність.

Крім того, ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за порушення, зазначені в частинах другій - четвертій цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Однак, на підтвердження повторності вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП працівниками поліції долучено постанов серія ЕАС №7168706 від 15.06.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а відтак, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Обставини вчинення ОСОБА_1 зазначених правопорушень підтверджуються відомостями із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 279925 та серія ААД №279990 від 13.08.2023 р.

В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вказано про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук та відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Відповідно до положень частини 2 статті 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. На виконання вказаних вимог Закону поліцейський застосував технічні засоби відеозапису, матеріали відеозапису долучено до протоколу про адміністративне правопорушення і на таких зафіксовано категоричну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Відомості із таких матеріалів також підтверджують вказані обставини вчинення ОСОБА_1 зазначених правопорушень Зокрема, відеофайл на доданому диску містить інформацію про зупинення поліцейськими транспортного засобу, яким керував саме ОСОБА_1 , спілкування поліцейських із ОСОБА_1 , а також пред`явлення ОСОБА_1 вимоги пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що зафіксовано відмову останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. В подальшому, у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та його вимогою проходити огляд в медичному закладі, невиконання законних вимог поліцейських, щодо ОСОБА_1 було здійснено адміністративне затримання, супроводжено останнього до медичного закладу, де ОСОБА_1 поводив себе агресивно, не реагував на зауваження як лікаря, який проводив огляд, так і поліцейських, грубив їм, нецензурно виражався. В подальшому лікарем було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, про що складено відповідний висновок, за яким ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Крім цього, дані відеозапису відображають, що поліцейськими роз`яснювались права та обов`язки ОСОБА_1 , який вимагав скористатись правовою допомогою, поліцейськими було повідомлено Центр з надання безоплатної правової допомоги про бажання ОСОБА_1 скористатись такою. Крім цього, з відеозаписів видно, що поліцейськими складався протокол про адміністративне затримання та адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , йому надавались такі для ознайомлення, як і висновок щодо результатів медичного огляду. Однак, ОСОБА_1 , намагаючись уникнути відповідальності, вказував, що, зокрема, з висновком, він не ознайомився, на що лікар неодноразово це заперечує, говорить про те, що йому вручається копія такого висновку, але ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення з таким висновком.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про повторне протягом року підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та повторне протягом року керування ОСОБА_1 транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Вказані матеріали складені у відношенні однієї особи та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 36 КУпАП, вважаю, що справи про адміністративне правопорушення 442/5959/23, провадження 3/442/2227/2023, справа 442/5960/23, провадження 3/442/2228/2023, підлягають об`єднанню в одне провадження з присвоєнням єдиного реєстраційного номера 442/5959/23, провадження 3/442/2227/2023.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки, наслідки вчиненого правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст.130 КУпАП, а тому, враховуючи характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, які відносяться до грубих порушень ПДР України як такі, що безпосередньо впливають на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП - у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки такий не перебуває у власності правопорушника.

З врахуванням вимог ст. 23 КУпАП, призначене судом адміністративне стягнення буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Суд враховує також висновки із рішення по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Керуючись ст. 36, ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126, ст. 283-284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративне правопорушення 442/5959/23, провадження 3/442/2227/2023, 442/5960/23, провадження 3/442/2228/2023, з присвоєнням єдиного реєстраційного номера 442/5959/23, провадження 3/442/2227/2023.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі статті 36 КУпАП, призначити ОСОБА_2 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом на вказаний строк після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права, згідно ст. 317-1 КУпАП.

До призначеного строку покарання у виді позбавлення права керування приєднати невідбуту частину усіх раніше призначених стягнень у виді позбавлення права керування.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 536,80 грн. в дохід держави (Отримувач коштів ГУК Львiв/Дрогобицька тг /22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38008294; Банк отримувача казначейство України (ел. адм. подат.); Код банку отримувача МФО - 899998; Рахунок отримувача UA0013931; Код класифікації доходів бюджету 22030101).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Курус Р.І.