Номер провадження: 33/813/1494/23
Номер справи місцевого суду: 495/2230/23
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Зєйналової А.Ф.к., адвоката Шепель В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 липня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 липня 2023 року визнано ОСОБА_1 винним в здійсненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП і піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, на користь держави, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 23 лютого 2023 року приблизно о 21:30 годині в м. Білгород-Дністровський по вул. Шкільна, 4 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Camry державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», відповідно до результату тесту встановлено 0,56 проміле, що означає перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 липня 2023 року представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)ОСОБА_1 ніяких алкогольних напоїв не вживав, він вживав лише газований напій Schweppes про що повідомив працівників поліції;

2)ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому відсутні будь-які допустимі докази такого сп`яніння;

3)Судом першої інстанції не надано належної оцінки поясненням свідка ОСОБА_2 , відповідно до яких ОСОБА_1 взагалі не вживає спиртні напої;

Посилаючись на такі доводи, представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення адвоката Шепеля В.С., який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення ААД №124958 від 23.02.2023 року з якого вбачається, що 23.02.2023 року о 21:30 год. в м. Білгород-Дністровський по вул. Шкільна, 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Camry державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння за згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу Alcotest Drager 6810, тест якого показав 0,56 ‰, від проходження огляду на стан сп`яніння в лікарні відмовився, зафіксовано відеозапис. В графі пояснення особи, яка присягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення: «управлял авто выпил шнапс»;

-постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАС №6588633 від 23.02.2023 року, з якого вбачається, що 23.02.2023 року о 22:17 год., в м. Білгород-Дністровський, вул. Шкільна, 4, ОСОБА_1 керував автомобілем та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП. На ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 510 грн.

-роздруківка драгер чеку № 1192 від 23.02.2023 року о 21:53 год. огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно яких вбачається, що у ОСОБА_1 під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння було виявлено 0,56‰;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з якого вбачається, що 23.02.2023 року о 21:30 гд. особу ОСОБА_1 встановлено за водійським посвідченням НОМЕР_2 від 06.07.2001 р. м. Київ, результати проведеного поліцейськими, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю, почервоніння очей, нестійка хода, до КНП «Білгород-Дністровської міської багатопрофільної лікарні» Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_1 відмовився;

-рапорт поліцейського Білгород-Дністровського РВП з якого вбачається, що в період з 08:00 год. по 19:00 год 23.02.2023 року він спільно із ОСОБА_3 несли службу з охорони громадського порядку в м. Білгород-Дністровський. Приблизно о 21:30 год. 23.02.2023 року ними був помічений водій автомобілю Toyota Camry державний номерний знак НОМЕР_1 , який керував авто обладнаним пасками безпеки, не був пристебнутий ременем безпеки та рухався по вул. Шкільна, 4 біля АЗС. Водій був зупинений для перевірки документів, при з`ясуванні особи, водій пред`явив посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , від водія йшов запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода та тремтіння рук. Згідно з інструкцією 1395 МОЗ водій пройшов тест на алкоголь за допомогою Alcotest Drager 6810, який показав 0,56 ‰, тест позитивний. Зі згоди водія, від здачі аналізів водій ОСОБА_1 відмовився. Були складені адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 121 КУпАП. Транспортний засіб не вилучався, у зв`язку із тим, що водій зупинився на місті для паркування транспортних засобів не заважаючи проїзду транспортним засобам;

-пояснення ОСОБА_1 з яких вбачається, що 23.02.2023 року приблизно о 21:30 год., він керував транспортним засобом Toyota Camry державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Білгород-Дністровський по вул. Шкільна, 4. Його було зупинено працівниками поліції для перевірки та запитали, чи вживав ОСОБА_1 спиртні напої. ОСОБА_1 повідомив, що пив алкоголь, але це було зранку. ОСОБА_1 запропонували пройти тест на алкоголь за допомогою Драгер. ОСОБА_1 пройшов, з результатом тесту №1192, 0,56‰. Після на ОСОБА_1 складено протокол за керування транспортним засобом стані алкогольного сп`яніння. З яким його було ознайомлено;

-довідка з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 06.07.2001 року;

-відеозапис, який було приєднано до матеріалів справи та з якого вбачається, що 23.02.2023 року приблизно о 21:30 год. в м. Білгород-Дністровський по вул. Шкільна, 4, працівниками поліції був зупинений транспортний засіб Toyota Camry державний номерний знак НОМЕР_1 . За кермом даного транспортного засобу знаходився ОСОБА_1 . Працівник поліції говорить, що від ОСОБА_1 відчутний запах алкоголю з порожнини рота, потім працівник поліції питає ОСОБА_1 чи вживав він спиртні напої, на що останній відповів, що ні не вживав. Працівник поліції спитав ОСОБА_1 чи вживав він спиртні напої вчора, на що ОСОБА_4 відповів так, вживав. Працівник поліції спитав, чи згоден ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу Драгер. ОСОБА_1 погодився. Йому було роз`яснено процедуру проходження такого огляду. Результат Драгеру показав 0,56‰.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджено спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 3 наведеної Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння так і за відмову від цього огляду.

Відповідно до приписів п.п «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що йому не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому відсутні будь-які допустимі докази такого сп`яніння не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

ОСОБА_1 після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинки не повідомляв працівникам поліції про те, що він не згоден з його результатом. Також, такого не вказував а ні в протоколі про адміністративне правопорушення, а ні в особистих поясненнях. Працівники поліції пропонували ОСОБА_1 проїхати до найближчого медичного закладу, а саме до: КНП «Білгород-Дністровської міської багатопрофільної лікарні» Білгород-Дністровської міської ради, однак останній відмовився, що підтверджується дослідженими доказами, а саме: рапортом, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Суд, апеляційної інстанції зауважує на тому, що у ОСОБА_1 була можливість у разі незгоди із результатом проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, самостійно звернутися до найближчого медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Однак, ОСОБА_1 самостійно огляду у медичному закладі не пройшов, доказів на підтвердження того, що він не вживав алкогольних напоїв суду не надав.

Крім того, вказуючи про порушення співробітниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апелянт не надав до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейських до компетентних органів, що дає підстави суду вважати такі посилання апеляційної скарги, як спроби апелянта уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер фіксувався на нагрудну камеру поліцейських.

Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності з іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі.

Отже, посилання ОСОБА_1 на те, що він ніяких алкогольних напоїв не вживав, він вживав лише газований напій Schweppes про що повідомив працівників поліції не відповідає дійсності, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що «управлял авто выпил шнапс». Із відеозаписів приєднаних до матеріалів справи, ОСОБА_1 повідомив працівника поліції, що він вживав спиртні напої вчора.

Довід апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки поясненням свідка ОСОБА_2 , відповідно до яких ОСОБА_1 взагалі не вживає спиртні напої, спростований матеріалами справи, з яких вбачається, що судом першої інстанції свідок ОСОБА_2 була допитана, наданим її поясненням була надана правильна правова оцінка.

Об`єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Інші твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час дослідження доказів по справі, також жодних доказів, які б спростували правильні висновки суду першої інстанції не було долучено і до апеляційної скарги.

Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, роздруківкою результатів тестування на алкоголь, а також дослідженим апеляційним судом під час апеляційного розгляду відеозаписом з місця події.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що було встановлене в передбаченому законом порядку.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

У відповідності до положень п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, за результатами апеляційного розгляду суд вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 липня 2023 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова