Номер справи 220/1000/23
Номер провадження 3/220/489/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., за участю секретаря Сербіної І.В., захисника Ювченка А.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце служби військова частина НОМЕР_1 ОМБР, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

02.08.2023 року о 16-40 год. в Донецькій області, 148 км. автошляху Н-15, водій керував автомобілем «AUDI A4» державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, сильний запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння за допомогою alkotest 6810 Drager на місці та проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я, водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання особа стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення не з`явився. Про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, за допомогою смс повідомлення на контактний номер телефону, через військову частину, у якій проходить службу, та через захисника. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суддя вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1 , оскільки він належно повідомлений про розгляд справи.

Захисник особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , надав клопотання про закриття провадження, в якому зазначив що, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази. Зазначив, що у протоколі вказано дату скоєння адміністративного правопорушення другого лютого. Наголошував на безпідставність зупинки транспортного засобу, оскільки зазначене поліцейським не є адміністративним правопорушенням. Зазначив про відсутність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , оскільки з відео таке не встановлено, ОСОБА_1 вживав алкогольні засоби напередодні, але поведінка його є адекватною під час складання протоколу про адмінстративне правопорушення. Наданий суду відеозапис не є допустимим доказом, оскільки не є безперервним, деякі астини його вирізані, у тому числі та частина, де він вимагав захисника та просив направлення для проходження огляду в медзакладі. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення. Поліцією при складенні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 порушено права особи яка притягається до відповідальності, не роз`яснені права відповідно ст. 268 КУпАП, зокрема порушено право на захист. Відеозапис ведеться іншою особою, а не тією, яка складає протокол, що також є порушенням. Вважає що, органами, які направили матеріали справи до суду, не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а стороною захисту повністю спростовано їхні доводи, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі ч.1 ст.247 КУпАП.

Вислухавши позицію захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи, оглянувши відеозапис доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у скоєному адміністративному правопорушенні повністю доведена матеріалами адміністративної справи, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 316989 від 02.08.2023 року, згідно якого викладені обставини скоєного правопорушення; вказані обставини підтверджуються відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер 68-10», та проведення такого огляду у медичному закладі. Також в матеріалах справи міститься постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії БАД № 727858, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Оцінюючі надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою у логічному взаємозв`язку та є достатніми для встановлення складу адміністративного правопорушення у діях порушника.

Так, протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою, він містить всі необхідні реквізити та його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП України. Вказаний протокол містить підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та інформацію, що до протоколу додається відеозапис з бодікамери. Особа, щодо якої складений протокол, ознайомлений зі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що підтверджується відповідним підписом зазначеним в протоколі. Від пояснень до протоколу ОСОБА_1 відмовився, про що свідчить відповідна відмітка в протоколі.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, тобто він на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння або пройти такий огляд на місці шляхом продуття газоаналізатора "Драгер" відмовився у присутності двох свідків. Також поліцейським проведено відеозапис, під час якого зафіксовані обставини відмови порушника від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Щодо доводів представник особи яка притягається до адміністративної відповідальності, суд зазначає наступне.

Відносно безпідставності зупинки транспортного засобу, суд зазначає що, згідно п. 10 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту. При дослідженні відеозапису доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, було встановлено що, підставою зупинки транспортного засобу стало саме іноземна реєстрація транспортного засобу, про що і було проінформовано працівниками поліції особу яка притягається до адміністративної відповідальності. Поліцейським постановою БАД № 727858 від 02.08.2023 р. притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Також, відносно відсутності ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , суд зазначає що, відповідно до ч. 2,3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння зокрема є запах алкоголю з порожнини рота.

При зупинці транспортного засобу у водія ОСОБА_1 працівником поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме сильний запах алкоголю з порожнини рота, про що і було йому повідомлено працівником поліції, та у працівника поліції виникли обґрунтовані підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Із дослідженого відеозапису із відеореєстратора поліцейського, такі ознаки алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота встановити неможливо, а отже доводи представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності стосовно відсутності зазначеної ознаки на відеозаписі з відео реєстратора є безпідставними.

Відносно нероз`яснення прав ОСОБА_1 згідно ст. 268 КУпАП, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в протоколі міститься відмітка про роз`яснення ОСОБА_1 його прав передбачених ст. 268 КУпАП, та ст. 63 Конституції України, та також зазначені обставини роз`яснення йому його прав зафіксовано у відеозаписі доданому до матеріалів справи. Жодних заяв про необхідність надання правової допомоги від ОСОБА_1 не зафіксовано на відеозаписі, та також у графі пояснень до протоколу також відсутні зауваження відносно ненадання особі можливості скористатися правовою допомогою під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Отже доводи представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності стосовно нероз`яснення прав ОСОБА_1 згідно ст. 268 КУпАП, та відсутності можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги є безпідставними.

Також, відносно доводів представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності стосовно того що, протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Зважаючи на викладене та враховуючи позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі "Карелін проти Російської Федерації", суддя приходить до висновку, що протокол не може бути самостійним та достатнім доказом у справі про адміністративне правопорушення. Проте в зазначених матеріалах справи відносно ОСОБА_1 міститься відеозапис з бодікамери доданий до протоколу, який у сукупності з протоколом про адміністративне правопорушення, підтверджують доведеність вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та є достатніми для встановлення складу адміністративного правопорушення у діях порушника.

Щодо дати складання протоколу про адміністративне правопорушення та дати вчинення адміністративного правопорушення, яка зазначена в ньому, то суд приходить до висновку, що правопорушення скоєно саме 02.08.2023 р. о 16-40 год. на 148 км. автошляху Н-15,і дата, вказана в ньому, є саме 02.08.2023 р. Вказане можна встановити як візуально, так і враховуючяи досліджені докази та хронологію подій.

Відеозапис, доданий до матеріалів провадження та про який вказано у протоколі про адміністративне правопорушення у графі "додається" хоча і складається з 4 частин, але за хронологією подій дозволяє зробити суду висновки про належну фіксацію даних про адміністративне правопорушення.

Інші доводи захисника не спростовують висновків суду та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Отже суд приходить до висновку, що доводи представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності необґрунтовані, та спростовуються відповідними доказами які містяться у матеріалах справи, зокрема відеозаписом з бодікамери працівника поліції, доданим до матеріалів справи, який у сукупності з іншими доказами є достатніми для встановлення складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Стосовно клопотання про зупинення провадження у справі, на підставі ч. 1 ст. 335 КПК, суд зазначає наступне. Нормами Кодексу про адміністративні правопорушення не передбачено зупинення провадження по справі, а тому судом відмовлено у задоволенні вказаного клопотання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити порушнику, враховуючи його особу, а саме те, що дані, які б з негативного боку характеризували його суду не надані, правопорушник проходить військову службу, до адміністративної відповідальності не притягався (докази зворотнього суду не надані), враховуючи ступінь вини ОСОБА_1 у скоєному ним адміністративному правопорушенні, яка доведена матеріалами справи, обставини що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відсутні, та відсутність обтяжуючих вину порушника обставин, суд прийшов до висновку про необхідність піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, саме ця міра покарання буде достатньою для покарання та виправлення порушника, запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Крім того, згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, 130 ч. 1 КпАП України суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) 00 грн. на розрахунковий рахунок UA0005001, код класифікації доходів бюджету-21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37967785, отримувач коштів Донецьке УК/Дон.Обл./21081300, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ)-02895834, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави на розрахунковий рахунок UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ) -02895834, судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість ) грн. 80 копійок.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя О.А. Дурач