Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/1028/23

У К Р А Ї Н А
Ружинський районний суд Житомирської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Митюк О.В.,
за участю секретаря судового засіданн Гладишко Н.А.,
розглянувши матеріали, які надійшли з ВПД №2 Бердичівського РВП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності,
гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої в ТОВ «АФІ ТРЕЙД», громадянки України,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
28 липня 2023 р. о 22 год. 53 хв., в с. Верхівня Бердичівського району Житомирської області, по вул. Лісовій, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом автомобілем Opel Corsa, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння : запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась, а саме відмовилась від такого огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, показала, що того дня поліцейські, які її зупиняли за хв. 10 до зупинки були на виклику відносно того, що кривдник напав на неї та розбив тарілку їй на голові. На місці вказані поліцейські її заспокоювали та порадили поїхати з вказаного будинку і забрати дітей так як кривдник був неадекватним. Вона випила заспокійливі. Вона попросила поліцейських, що буде ночувати в машині щоб не порушувати комендантську годину. Поліцейські сказали, що вона може їхати, а коли будете їхати і інший екіпаж зупинить то може набрати їх. Коли вони виїхали, поліцейські їхали попереду, вона їх бачила, горіли стопи, потім вони зупинилися і відкрили двері сказали, що їм поступив дзвінок, що вона керує в стані алкогольного сп`яніння. Вона відповіла, що поліцейські все бачили, що сталося, і що вони самі їй порадили поїхати із будинку.
Зазначила, що коли під`їжджала до поліцейських то вони махнули жезлом вона зупинилась, бо думала, що поліцейські може хочуть їй щось порадити, відкрила вікно та сказала: «це ми». Однак вони сказали їй, що у неї з рота пахне алкоголем. Поліцейський сказав, що він має їй запропонувати драгер, або проїхати в лікарню. Драгер вона не продувала, оскільки пила ліки на спирту, капала каплі на цукор, тому був запах з рота, так як вона худа то могло показати і ОСОБА_2 порадив їй відмовитись. Вона пила каплі «Трикардин», вже після того, як вийшли за двері від кривдника. Їй поліцейські порадили поїхати з будинку і її батько телефонував казав, що б не чикали до ранку так як дядько погрожував їм. Поліцейські складали протокол та інші документи. Вона запитувала у поліцейських, щоб показали їй повідомлення в поліцію.
Вважає, що в матеріалах справи суду не надано належних, законних доказів встановлення ознак сп`яніння, що мали б бути причиною, законною підставою пропозиції огляду взагалі.
Отже, за їх відсутності не було підстав пропонувати їй такий огляд, оформлювати щодо неї протокол за ст. 130 КУпАП.
Свідчення службової особи - інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.
Саме полісмени свідчать про те що в неї взагалі були належними ознаки сп`яніння. Але їх не було, окрім втоми, бо її чоловік дуже хворий, в неї стрес, депресія. Відео це доводить.
Вважає, що полісмен відкрито ввів її в оману що вона має право відмовитися від огляду. ОСОБА_3 роз`яснив їй, що вона може відмовитися від огляду, має на це право. І усе, що за це буде - це протокол та вона буде пояснювати в суді що трапилось, чому відмовилася.
Тобто - про жодну відповідальність не було і речі. Це, звісно-ж, введення в оману, щоб умовити її дати відмову від огляду та скласти враження, що це не є небезпечним для неї.
Вже після оформлення протоколу вона подзвонила по юридичну допомогу та дізналася, що за відмову така ж відповідальність, як і за нетверезу їзду. Вона не юрист, а на місці поліція наслідки відмови не роз`яснила.
Поліцейським навіть, не було названо ознак сп`яніння, які б підтвердилися на відео! А щодо того, що йому «не сподобалися мої очі» та «стан», то це жодними доказами не підтверджено. Також, відео надано неповне. Та це незаконно.
Вважає, що в матеріалах справи наявне аматорське відео, суд прийняти його як доказ - не має права. Отже, нормативно суд повністю позбавлений приймати таке «відео» як доказ, посилатися на нього при винесенні постанови.
Вона поводила себе адекватно, чітко відповідала на запитання, висловлювала свої заперечення. Це явно можна бачити з відеофіксації поліції
Вважає, що саме свідки, при необхідності, можуть підтвердити наявність ознак сп`яніння. Бо поліція не може виступати свідками. Як відомо, свідчення полісменів судом не приймається як докази.
Тож вважає, що законодавець не просто встановив в ст.266 КУпАП, що відсутність свідків допускається лише при огляді особи на стан сп`яніння: за «новим» законом (з 17.03.21, ст.266 КУпАП) відсутність свідків допускається лише при огляді та при фіксуванні огляду на відео. Про відмову від огляду - змін не було.
Зазначає, що при процедурі та при складанні протоколу, не було належно роз`яснено і забезпечено реальне право на допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням мого права на правовий захист. Також не роз`яснили порядок та наслідки відмови від огляду взагалі.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що він є поліцейським СРПП ВПД № 2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області і того дня вони отримали виклик на 102 про домашнє насилля, виїхали на місце, було складено відповідний протокол. Кривдник поводив себе спокійно, та загрози оточуючим не становив, потім прийшли батьки кривдника і забрали його. Вони поїхали, коли доїхали до центра села надійшло повідомлення на 102, що водій зазначеного транспортного засобу сідає за кермо. Вони зупинили автомобіль, у водія були ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд, вона відмовилась.
Також зазначив, що подія відбувалась влітку, в темну пору доби. Коли були на місці події, то заходили в будинку, було застілля, був посуд побитий, були алкогольні напої. ОСОБА_5 пояснила, що гостювала там у своїх племінників та почалась суперечка. На той час, як вони приїхали агресивних дій ніхто не вчиняв, кривдник вів себе спокійно. Діти були там. Про те що б ОСОБА_5 їхала з дітьми, вони не пропонували і не думали, що вона буде їхати, вона про це не повідомляла. У ОСОБА_5 були ознаки сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота. Коли складали протокол то плакала, просила не складати.
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, врахувавши покази свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінюючи надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Фабулою ч.1 ст. 130 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Незважаючи на невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вище викладених обставин, вина ОСОБА_1 повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:
- відомостями, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 263403 від 28.07.2023;
- розпискою про роз`яснення прав передбачених ст. 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП;
- розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Drager Alcotest 6820, з якого встановлено, що у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, та від проходження вказаного огляду на місці зупинки ОСОБА_1 відмовилась;
- направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, з якого вбачається, що ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я не доставлялась у зв`язку з її відмовою від вказаного огляду;
- рапортом про надходження повідомлення зі служби 102 стосовно порушення водієм (жінкою) автомобіля білого кольору ПДР ;
Вище зазначені події зафіксовані на відеозаписі, який міститься на долученому до матеріалів справи оптичному диску, який було переглянуто в судовому засіданні. З відео файлів вбачається, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт зупинки її працівниками поліції. Поліцейський підійшовши до автомобіля водія повідомляє їй причину зупинки, повідомляє, що ведеться відео фіксація події на нагрудну камеру поліцейського, повідомляє про наявність у неї ознаки алкогольного сп`яніння та називає її. Водій телефонує консультується та повідомляє, що ОСОБА_6 подзвонив в поліцію повідомив, що вона п`яна за кермом. Поліцейський надає водієві прилад «Драгер» та сертифікат про його повірку.
Поліцейський пропонує водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, або проїхати для цього в медичний заклад, оскільки у водія наявні ознаки сп`яніння.
Водій повідомляє, що везе звідти дітей так як там ночувати не можна. Поліцейський пропонує, що вони можуть вивести дітей. Водій повідомляє, що вживала алкогольний напій "сидр", тому вважає, що покаже 100% та пояснює, що показувала поліцейським скільки випила.
Водій відмовляється пройти огляд на місці зупинки та в медичному закладі, поліцейський роз"яснює водію, що у такому випадку відносно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Поліцейський роз`яснює водію її права та обов`язки, водій ставить підписи в процесуальних документах.
Поліцейський оголошує протокол про адміністративне правопорушення, водій від підпису в протоколі відмовляється, пише в протоколі пояснення.
Поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 , що їй сьогодні заборонено керувати транспортними засобами.
Доданий до матеріалів справи відеозапис дає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій, які мали місце 28.07.2023 та поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, те що працівники поліції у встановленому законом порядку запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відмовилась від проходження такого огляду.
Крім того аналіз зафіксованої на відеозаписі, який долучений до протоколу, інформації вказує, що він був проведений за допомогою нагрудної камери поліцейського, на що вказують тип зйомки, відстань зафіксованих об`єктів від поліцейського, перебіг фіксації. Про вказаний відеозапис внесена інформація до протоколу про адміністративне правопорушення, який додається, та жодних заперечень з цього приводу ОСОБА_1 зазначено не було. А тому даний відеозапис не викликає у суду сумнівів в його належності та допустимості в якості доказу на підтвердження вини ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 не наводить заперечень факту керування нею автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та її відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.
Основними аргументами ОСОБА_1 на спростовування події та складу адміністративного правопорушення були посилання на процесуальні недоліки та помилки, яких припустилися, на її думку, працівники поліції, складаючи протокол у справі про адміністративне правопорушення, збираючи докази у справі та оформлюючи матеріали адміністративної справи.
Отже, суддя у даній справі має вирішити, чи мають місце процесуальні недоліки та помилки при оформленні адміністративного матеріалу та у процедурі огляду на стан сп`яніння, якщо так чи є вони настільки суттєвими, щоб ухвалити виправдувальне судове рішення у даній справі.
Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, закріплено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_1 порушила п.2.5 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак ОСОБА_1 таких дій не вчинила.
Під час розгляду справи судом з`ясовано обставини вчиненого правопорушення на підставі зібраних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч. Зазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин ОСОБА_1 не надано.
Щодо посилання ОСОБА_1 на те, що у свої письмових поясненнях, щодо незалучення свідків, то слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів відеозапису. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, за загальним правилом, під час огляду обов`язково має вестися відеозапис, а можливість залучення свідків є винятком: в разі коли не має можливості застосувати відеозйомку. Оскілки матеріали справи містять відеозапис, то посилання особи яяка притягується до адміністративної відповідальності про неправомірність огляду без свідків є безпідставними.
Матеріали справи свідчать про те, що поліцейським було дотримано вимоги закону, які регламентують процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також фіксацію відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду.
За таких обставин суд приходить до висновку, що сукупність вищевказаних доказів підтверджує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вона будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.
Крім того, суд зазначає, що водій має можливість, відповідно до п.п.д п.2.14 ПДР України оскаржити дії поліцейського у встановленому законом порядку, чого ОСОБА_1 зроблено не було.
Відповідно ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33, 34 КУпАП при накладені адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Застосовуючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, те, що допущене порушення Правил дорожнього руху є грубим, пов`язане з безпекою руху транспорту та вживанням алкогольних напоїв, що за своїм характером є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків даного проступку.
Суддя враховує, що в рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29. 06. 2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
З врахуванням скоєного, особи винної, яка у вчиненому не розкаялась та протягом розгляду справи в суді намагалась уникнути адміністративної відповідальності; характеру вчиненого правопорушення та ступеню його суспільної небезпеки, вважаю за необхідне застосувати до останньої адміністративне стягнення, визначене санкцією інкримінованої статті у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя,
ПОСТАНОВИЛА:
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. (П`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.).
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлено 25.10.2023року.

Суддя О. В. Митюк.