ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 684/345/23

Провадження № 33/4820/566/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Бачук К.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника адвоката Афадєєва В.В., прокурора Загродської Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Афадєєва В.В. на постанову судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працює директором КНП «Старосинявський ЦПМСД», депутата Старосинявської селищної ради, що проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , дата видачі 02 вересня 2022 року, орган, що видав 6827, РНОКПП НОМЕР_2 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн.

Стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 536 грн 80 коп.

За постановою судді, ОСОБА_1 , будучи депутатом восьмого скликання Старосинявської селищної ради Хмельницької області, будучи відповідно до підпункту «б» пункту 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог пункту 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», 10 березня 2023 року подала депутатське звернення до Старосинявської селищної ради, в якому порушувалися питання, що становлять її приватний інтерес, з чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Афадєєв В.В. просив скасувати постанову судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2023 року та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Уважав, що вищевказана постанова судді місцевого суду є необґрунтованою.

Указував, що обов`язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

Посилався на те, що із висновком суду першої інстанції щодо наявності у ОСОБА_1 приватного інтересу як причини подання вказаного звернення неможливо погодитися.

Окрім того, звертав увагу на ту обставину, що сам по собі факт подання ОСОБА_1 депутатського звернення до Старосинявської селищної ради від 10 березня 2023 року про надання засвідчених копій документів не може автоматично свідчити про наявність у неї будь-якого приватного інтересу та про суперечність між таким приватним інтересом та повноваженнями депутата.

Зазначав, що до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено копій жодних інших документів, про які зазначено у депутатському зверненні ОСОБА_1 , тобто, суд першої інстанції був позбавлений можливості дослідити ці документи та встановити їх можливий зв`язок з інкримінованим ОСОБА_1 адміністративним правопорушенням.

Лише той факт, що вказане рішення селищної ради стосується ОСОБА_1 як директора КНП «Старосинявський ЦПМСД», не означає наявності у неї приватного інтересу та вчинення нею дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Окремо звертав увагу на ту обставину, що оскаржувана постанова не містить жодного обґрунтування ані щодо мотивів відхилення судом показань свідків, ані в частині спростування зазначених ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 обставин як дійсної причини подання ОСОБА_1 вказаного депутатського звернення.

З іншого боку, стороною обвинувачення не надано та судом у постанові не зазначено будь-яких доказів, які б свідчили про подання ОСОБА_1 вказаного звернення виключно у власних інтересах (а не з метою здійснення депутатської діяльності). Зокрема, відсутні докази використання ОСОБА_1 отриманої інформації (копії документів) в будь-яких особистих інтересах.

Отже, судом першої інстанції не спростовано того, що депутатське звернення ОСОБА_1 було подано нею як депутатом саме для надання відповідної інформації виборцям. Водночас право фізичної особи на звернення не є інструментом здійснення депутатом своїх повноважень.

Також судом першої інстанції при вирішенні справи було проігноровано те, що запитувані ОСОБА_1 у зверненні від 10 березня 2023 року відомості не відносяться до інформації з обмеженим доступом, тобто, могли бути отримані, зокрема, у відповідь на інформаційний запит відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

З огляду на викладене, вважав, що наявність у діях ОСОБА_1 будь-якого приватного інтересу, мета таких дій (у вигляді одержання певної вигоди), суперечність між приватним інтересом та її повноваженнями як депутата, що є необхідними умовами для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-7 КУпАП, стороною обвинувачення належними і допустимими доказами не доведені.

В оскаржуваній постанові суду будь-які докази на підтвердження зазначених обставин також не вказані.

Отже, на його думку, обвинуваченням не доведено наявності в діях ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення цього правопорушення, тобто його суб`єктивної сторони.

Водночас, з огляду на широкий спектр прав депутата місцевої ради, очевидно, що для їх реалізації депутат повинен володіти детальною інформацією щодо того чи іншого питання, що віднесене до його депутатської діяльності при здійсненні ним повноважень, наданих чинним законодавством України.

Ураховуючи зазначене, зауважував, що законодавством України не передбачено жодних умов чи обмежень щодо реалізації депутатом місцевої ради свого гарантованого законом права на депутатське звернення чи депутатський запит.

На його думку, ОСОБА_1 не було порушено вимог чинного антикорупційного законодавства України, зокрема, не було вчинено жодних дій в умовах реального конфлікту інтересів, бо докази протилежного відсутні.

Таким чином, застосовуючи закріплений в ст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь, захисник прийшов до висновку, що факт (подія) вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, так і винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні, будь-якими належними і допустимими доказами не доведені, а отже дане провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Окрім того, на момент постановлення оскаржуваного судового рішення від 15 вересня 2023 року сплинув встановлений законом шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення за інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника адвоката Афідєєва В.В. на підтримання доводів апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, заперечення прокурора Загродської Л.І. проти апеляційної скарги, приходжу до висновку про таке.

Апеляційним судом установлено, що 02 березня 2023 року прийнято рішення 35 чергової сесії Старосинявської селищної ради VIII скликання №3-35/2023 «Про дострокове розірвання контракту з керівником комунального КНП «Старосинявський ЦПМСД», яким Старосинявська селищна рада серед іншого вирішила: визнати незадовільними та протиправними дії директора КНП «Старосинявський ЦПМСД» щодо нераціонального та неефективного використання грошових та матеріальних цінностей Старосинявської селищної ради; висловити недовіру директору КНП «Старосинявський ЦПМСД» ОСОБА_4 ; припинити дію контракту від 02 грудня 2019 року з керівником директору КНП «Старосинявський ЦПМСД» ОСОБА_5 шляхом його дострокового розірвання, доручивши селищному голові видати відповідне розпорядження.

10 березня 2023 року ОСОБА_1 депутат Старосинявської селищної ради, голова фракції ВО «Батьківщина» на підставі статті 13 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад» звернулася до голови Старосинявської селищної ради із депутатським зверненням, у якому вимагала надати їй належним чином завірені копії: рішення 35 чергової сесії Старосинявської селищної ради VIII скликання «Про дострокове розірвання контракту з керівником ПМСД; довідку по перевірці діяльності КНП «Старосинявський ЦПМСД» комісією ДОЗ «ХОДА» від 09 лютого 2023 року; проміжний висновок комісії до проекту «Про дострокове розірвання контракту з керівником КНП «Старосинявський ЦПМСД»; звернення до правоохоронних органів на виконання рішення 34 чергової сесії VIII скликання від 31 січня 2023 року п.1.2.; звернення до Західного офісу Держаудитслужби у Хмельницькій області стосовно проведення перевірки діяльності КНП «Старосинявський ЦПМСД» та відповідь на вказане звернення.

Отже в депутатському зверненні ОСОБА_1 описано питання, що стосується її особисто, серед іншого питання щодо розірвання з нею як керівником КНП «Старосинявський ЦПМСД» контракту, що вказує на її приватний інтерес.

Приватний інтерес депутата Старосинявської селищної ради ОСОБА_1 вступав у суперечність із її представницькими повноваженням (правом) щодо депутатського звернення до органу місцевого самоврядування, їх посадових осіб.

У відповідності з ч.2 ст.172-7 КУпАП відповідальність настає за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Так, адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, є протиправне, винне діяння, яке посягає на встановлений порядок управління і за яке законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ознака винуватості є обов`язковою ознакою адміністративного проступку.

КУпАП не дає визначення вини, - це поняття визначено у кримінальному праві, - психологічне ставлення правопорушника до протиправного діяння та його наслідків.

Отже, під виною правопорушника розуміють його негативне психологічне ставлення до інтересів суспільства. Умисел при виконанні формальних складів полягає в усвідомленні протиправності дій і у навмисності протиправного поводження.

Таким чином, умисел суб`єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», полягає в тому, що, будучи ознайомленими із вимогами цього Закону про обов`язки, обмеження та заборони, функціонери, не виконуючи ці вимоги, навмисно, протиправно поводяться, їх порушуючи.

Оскільки у формальних складах обсяг об`єктивної сторони вичерпується переліком ознак діяння й обставин його здійснення, то і від особи, яка притягається до відповідальності, вимагається усвідомлення, розуміння лише тих обставин, що названі у складі. Тому визнавати вину особи, яка притягається до відповідальності, необхідно виходячи з того, що при виконанні формальних складів умисел полягає в усвідомленні протиправності своїх дій у даних обставинах і бажанням їх вчинити, навмисністю протиправної поведінки.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в активних діях особи, яка знала про наявність приватного інтересу при здійсненні повноважень, тому зобов`язана була не вчиняти дій в умовах реального конфлікту інтересів.

У ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у п.п.1, 2 ч.1 ст.3 цього Закону, зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради, як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи депутатські повноваження, повинен дотримуватися правил депутатської етики та не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах чи в корисливих цілях.

ОСОБА_1 - депутат Старосинявської селищної ради, 10 березня 2023 року подала депутатське звернення до Старосинявської селищної ради щодо отримання копій рішень сесії ради, серед інших і які стосуються питання розірвання з нею як із керівником КНП «Старосинявський ЦПМСД» контракту та перевірки діяльності КНП «Старосинявський ЦПМСД».

Отже, ОСОБА_1 , будучи депутатом Старосинявської селищної ради та відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинила правопорушення передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП - вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до положень п.11 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

У свою чергу положеннями п.10 ч.1 ст.1 вищевказаного Закону визначено, що приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Маючи право на звернення до Старосинявської селищної ради як фізична особа, прагнучи задовольнити особистий інтерес у найбільш сприятливий спосіб, ОСОБА_1 використала надане їй право на депутатське звернення з метою, яка не пов`язана зі здійсненням депутатської діяльності (депутатське звернення депутата Старосинявської селищної ради ОСОБА_1 від 10 березня 2023 року не містить жодного обґрунтування та будь-якої іншої інформації, що вказували б на його зв`язок із її депутатською діяльністю) і в цьому випадку є очевидним вплив суперечності між приватним інтересом і службовими повноваженнями депутата.

Сам факт реалізації права на депутатське звернення з метою задоволення приватного інтересу є очевидним свідченням упередженості депутата. Тобто, усвідомлюючи, що задоволення депутатського звернення призведе до задоволення приватного інтересу, ОСОБА_1 як депутат мала утриматись від реалізації відповідного службового повноваження, що і було б свідченням її неупередженості.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів.

З системного аналізу норм КУпАП встановлено, що його завдання полягає у встановленні винних і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного примусу.

Отже, незалежно від виду суб`єкта та його службової діяльності, рангу та інших характеристик, його обов`язком є діяти лише в рамках закону (дозволено роботи тільки те, що дозволено законом, ст. 6 Конституції України).

Водночас, відповідно до ст.8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради повинен дотримуватися правил депутатської етики, зокрема не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах чи в корисливих цілях, що лише підтверджує встановлену наявність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

При цьому ОСОБА_1 при направленні депутатського звернення, не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, а також невідкладно в усній та письмовій формі не повідомила Старосинявську селищну раду, Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший, визначений законом орган, про наявність реального конфлікту інтересів в її депутатській діяльності та видала і підписала вищевказане депутатське звернення.

Тому в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, тобто вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Указаних вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримався.

Зокрема, обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, підтверджуються:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення №310 від 29 червня 2023 року, яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;

- копією депутатського звернення вихідний №0/20 від 10 березня 2023 року;

- рішенням 35 чергової сесії Старосинявської селищної ради VIII скликання №3-35/2023 від 02 березня 2023 року «Про дострокове розірвання контракту з керівником КНП «Старосинявський ЦПМСД»;

- постановою Старосинявської селищної територіальної виборчої комісії Хмельницького району Хмельницької області №4 від 08 грудня 2020 року, якою визнано обраним депутатом Старосинявської селищної ради ОСОБА_6 ;

- присягою депутата місцевої ради Ананьєвої Н.О. від 08 грудня 2020 року;

- листом директора КНП «Старосинявський ЦПМСД» ОСОБА_1 за вих. №374 від 19 жовтня 2022 року, яким остання повідомила про зміну прізвища « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 »;

- копією контракту з керівником КНП «Старосинявський ЦПМСД» від 02 грудня 2019 року;

- повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 12 травня 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_6 змінила прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » у зв`язку з реєстрацією шлюбу;

- поясненнями ОСОБА_1 від 11 травня 2023 року;

- рапортом старшого оперуповноваженого 1-го сектору УСР в Хмельницькій області ДСР НП України капітана поліції Савіцького Р.Ю. від 29 червня 2023 року.

Окрім того, надано оцінку в судовому засіданні суду першої інстанції поясненням викликаних за клопотанням ОСОБА_1 свідків ОСОБА_2 (виконувала обов`язки керівника КНП «Старосинявський ЦПМСД» у період відсторонення ОСОБА_1 від їх виконання) та ОСОБА_3 (головний бухгалтер КНП «Старосинявський ЦПМСД»). Вони пояснили, що у зв`язку із поширенням усної інформації про розірвання з ОСОБА_1 контракту як з керівником, звернулися усно до неї як до депутата селищної ради з метою дізнатися подальшу долю підприємства, заспокоїти працівників та своє особисте хвилювання, оскільки у зв`язку з розірванням контракту з керівником виникали б певні труднощі в роботі, пов`язані з виготовленням нових ключів, затримкою виплати заробітної плати, поданням звітності. При цьому повідомили про визначений алгоритм дій, які б вони мали вчинити у випадку настання такого розірвання. Самостійно вони не зверталися до селищної ради з метою отримання копій рішень сесії, які стосуватися роботи КНП «Старосинявський ЦПМСД» та контракту з керівником. Форма наданої відповіді для них не мала жодного значення, хотіли лише дізнатися інформацію, що отримали від ОСОБА_1 в усній формі, яка їх задовольнила.

Прокурор в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції вважав, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, у зв`язку з чим просив визнати її винною у його вчиненні та накласти відповідне стягнення, про що подав письмовий висновок.

В судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 категорично заперечила свою винуватість у вчиненні вказаного правопорушення, проте не заперечувала та ствердила обставини, що вона, будучи депутатом Старосинявської селищної ради, 10 березня 2023 року, використавши надане законом право на депутатське звернення, подала до Старосинявської селищної ради вказане звернення щодо отримання копій рішень сесії ради, серед інших і які стосуються питання розірвання з нею як із керівником КНП «Старосинявський ЦПМСД» контракту та перевірки діяльності КНП «Старосинявський ЦПМСД».

ОСОБА_1 пояснила, що на час подання звернення була відстороненою від виконання обов`язків керівника КНП «Старосинявський ЦПМСД», перебувала на лікарняному, тому не брала участі в роботі сесії Старосинявської селищної ради та не була обізнана із прийнятими на сесії рішеннями. До неї як до депутата в усній формі звернулися головний бухгалтер та медичний директор ЦПМСД, яка на той час виконувала її обов`язки як керівника, у зв`язку з поширенням усної інформації про розірвання з нею контракту, бажаючи отримати відомості на підтвердження або спростування вказаного. Запитувану інформацію отримала через 10 днів. Жодного особистого чи приватного інтересу не мала, оскільки, коли б вона не була на лікарняному, то була б присутня на сесії. Подання депутатського звернення пов`язано виключно з виконанням її депутатських повноважень, в інтересах працівників ЦПМСД та лише у зв`язку з їх зверненням до неї як до депутата.

Звертала увагу також на те, що не зверталася як фізична особа із запитом на отримання публічної інформації, оскільки вважала, що такий буде свідчити про її інтереси.

Захисник Афадєєв В.В. у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції підтримав позицію ОСОБА_1 , вказував, що у випадку звернення ОСОБА_1 із запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідь надійшла б у п`ятиденний термін, який є коротшим в порівнянні зі строком надання відповіді на депутатське звернення. Унаслідок подання депутатського звернення ОСОБА_1 не отримала жодної майнової чи немайнової вигоди, звернення вона подала в межах її депутатських повноважень та лише в інтересах працівників ЦПМСД, ці звернення стосувалися саме здійснення нею діяльності як депутата селищної ради.

Окрім того, зазначив, що запитувана ОСОБА_1 інформація зараз перебуває у відкритому доступі на сайті Старосинявської селищної ради, проте була відсутня там на момент подання депутатського звернення.

Адвокат Афадєєв В.В. серед іншого вважав, що сторона обвинувачення не довела наявність у діях ОСОБА_1 будь-якого приватного інтересу, мету таких дій у виді одержання певної вимоги, суперечність між її приватним інтересом та її повноваженнями як депутата, які є необхідними умовами для притягнення до відповідальності за ч.2 ст.172-7 КУпАП; реальний конфлікт інтересів, приватний інтерес, суперечність між її приватним інтересом та службовим становищем - відсутні. Наголосив також на тому, що жодних умов чи обмежень щодо реалізації депутатом місцевої ради гарантованого законом права на депутатське звернення законом не передбачено.

У зв`язку з викладеним вважав, що справу слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення та вказав на закінчення строків притягнення до відповідальності, визначених статтею 38 КУпАП.

Щодо доводів сторони захисту про недоведення в діях ОСОБА_1 прямого умислу, апеляційний суд погоджується з позицією та висновком місцевого суду.

Так, склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, є формальним.

У формальних складах обсяг об`єктивної сторони вичерпується переліком ознак діяння й обставин його здійснення. За таких умов, від особи, яка притягається до відповідальності, вимагається усвідомлення і розуміння лише тих обставин, що названі у складі і не вимагається усвідомлення особою непередбачення шкідливих наслідків і бажання їх настання.

Склад правопорушення, пов`язаного з корупцією, є бланкетним, оскільки ознаки пов`язаного з корупцією проступку містяться в окремих встановлених нормах Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно зі статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Якщо особа набула спеціальний правовий статус, пов`язаний із обов`язковим знанням положень тих чи інших норм, зокрема, призначення на посаду, пов`язану з виконанням функцій держави чи місцевого самоврядування, то для даної особи є неприйнятним незнання чинного законодавства, зокрема, антикорупційного.

Щодо доводів на відсутність у матеріалах справи доказів із застосуванням відео чи аудіофікації, обґрунтовано зазначено, що ст.251 КУпАП містить перелік даних, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ця стаття не містить вказівку про обов`язкову наявність кожного з перелічених доказів у матеріалах кожної конкретної справи.

Серед іншого слід зазначити відносно інших посилань.

Відповідно до положень п.7 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Частиною 4 ст.38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 28 лютого 2019 року в справі №149/2498/17). Тобто, день виявлення правопорушення не є тотожним із днем його вчинення, як на те вказує адвокат. А відтак відсутні підстави вважати, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення.

Окрім того, слід враховувати положення п.12 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ».

Абзац третій вказаної Постанови пленуму визначає єдиний випадок зупинення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтею 38 КУпАП у разі відкладення розгляду справи про адміністративні правопорушення за клопотанням учасників судового розгляду з підстав, визначених ч.4 ст.277 КУпАП (у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо)).

Як вбачається з матеріалів справи, судові засідання неодноразово відкладалися за клопотанням ОСОБА_1 та її захисника, зокрема: 25 липня 2023 року у зв`язку з клопотанням ОСОБА_1 та її захисника через неможливість останнього взяти участь в судовому засіданні; 06 вересня 2023 року у зв`язку з неможливістю захисника з`явитися в судове засідання за станом здоров`я та стаціонарним лікуванням ОСОБА_1 ; 12 вересня 2023 року у зв`язку зі стаціонарним лікуванням ОСОБА_1 . Постановами Старосинявського районного суду строк розгляду даної справи зупинявся, зокрема: постановою від 17 серпня 2023 року до 06 вересня 2023 року, постановою від 06 вересня 2023 року до 12 вересня 2023 року та постановою від 12 вересня 2023 року до 15 вересня 2023 року.

Отже, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, підтверджено ретельно дослідженими, належними, достовірними та допустимими доказами.

Проаналізувавши вказані докази, можна дійти висновку, що вони узгоджуються між собою та є належними, підстав визнати їх недопустимими чи недостовірними немає.

Дії ОСОБА_1 обґрунтовано кваліфіковано за ч.2 ст.172-7 КУпАП, саме як вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Доказами відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З огляду на викладене, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, приходжу до висновку про обґрунтованість та законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.172-7 КУпАП.

При перегляді справи про адміністративне правопорушення в суді апеляційної інстанції не встановлено істотних порушень норм матеріального чи процесуального права.

Указані вимоги закону були дотримані та виконані.

Порушень вказаних вимог законодавства, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, не встановлено.

Переконливих доводів у апеляційній скарзі захисника ОСОБА_1 адвоката Афадєєва В.В. чи в судовому засіданні апеляційного суду, які б спростовували висновки суду першої інстанції, не встановлено.

Доводи апеляційної скарги адвоката Афадєєва В.В. були перевірені, однак не знайшли свого підтвердження.

Обставин, які б виключали провадження у справі, на що є посилання у апеляційній скарзі, відповідно до ст.247 КУпАП, немає.

Підстави для закриття провадження у справі з наведених в апеляційній скарзі мотивів відсутні.

Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на належних, допустимих та достовірних доказах.

Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-7 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Афадєєва В.В. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.