Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/334/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Адаменко І. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2023 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14 липня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн..

за участю:

особи, яка апритягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови районного суду, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 14 червня 2023 року о 18 год. 00 хв., в м. Бобринець, Кіровоградської області по вул. Пушкіна, 83, керував транспортним засобом ВАЗ 2108, ДНЗ НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою закрити провадження по справі відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі ч.2 ст.38 та п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд не мав права розглядати справу за його відсутності, оскільки ним було подано письмове клопотання від 14.07.2023 року про перенесення розгляду справи з 14.07.2023 року на інший день, та про надання можливості ознайомитися з матеріалами справи.

Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції розглядаючи справу за його відсутності не досліджував відео запис місця події, а лише послався в оскаржуваній постанові на відеозапис в справі, однак на відео записі відсутній належний і допустимий доказ з приводу керування ним 14.06.2023 року о 18 год. в м. Бобринець по вул. Пушкіна, 83, транспортним засобом.

В матеріалах справи № 383/1045/23 відсутній і допустимий доказ - рапорт чергового ВП №3 м. Бобринець Кропивницького РВП ГУНП в Кіровоградській області про керування ним транспортним засобом 14.06.2023 року о 18 год. в м. Бобринець по вул. Пушкіна, 83 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 стверджує, що взагалі 14.06.2023 року о 18 год. в м. Бобринець по вул. Пушкіна, 83 він не керував транспортним засобом, а був лише пасажиром, окрім того транспортний засіб стояв без руху.

Крім того, в період розгляду справи, постановою за ст. 126 КУпАП, як це зазначають в розмові поліцейські, на відео записі відсутня з боку поліцейських жодна інформація про роз`яснення ними його прав та обов`язків, як це повинно бути згідно ст. 268 КУпАП.

На відео записі чітко видно, що при складенні протоколу працівники органу поліції не мали в наявності його посвідчення водія, та не мали права в іншому місці робити дописки в протоколі та постанові без надання ним посвідчення водія.

Апелянт зазначає, що поліцейські з метою помсти за фактом його звернення відносно них до ДБР у 2022 році надумали відносно нього скласти протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 вважає, що вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, який безпідставно послався на відео запис, на якому відсутній факт керування.

Виходячи з наведеного ОСОБА_1 вважає, що при відсутності доказів скоєння ним адміністративного правопорушення, справу про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 130 КУпАП, стововно нього слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи, окрім іншого, має право давати пояснення, подавати докази та заявляти клопотання.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Виходячи з конструкції ч. 1 ст. 6 Конвенції, у ній закріплено такі елементи права на судовий захист: 1) право на розгляд справи; 2) справедливість судового розгляду; 3) публічність розгляду справи та проголошення рішення; 4) розумний строк розгляду справи; 5) розгляд справи судом, встановленим законом; 6) незалежність і безсторонність суду.

Зокрема, принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях ЄСПЛ трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

У пункті 24 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України (№ 2)» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін та зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Перевіркою матеріалів даної справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що вказаних вимог закону та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судом першої інстанції в повному обсязі не було дотримано.

Так, під час розгляду справи судом першої інстанції, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було заявлено клопотання про надання можливості ознайомлення з матеріалами справи з можливістю зробити фотокопії та відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному.

Проте, як убачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови дане клопотання не розглядалось в судовому засіданні, підставою для розгляду справи суд першої інстанції зазначив, що особа була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Проте, клопотання про відкладення розгляду справи фактично було залишено поза увагою, мотивів не врахування цього клопотання у постанові не наведено.

Таким чином, суд першої інстанції розглянувши справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушив права особи, передбачені ст. 268 КУпАП та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя, що на думку апеляційного суду є неприпустимим, а тому є безпосередньою підставою для скасування даної постанови.

Також, що стосується висновків суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно оскаржуваної постанови, суд визнав ОСОБА_1 винуватим у тому, що він 14 червня 2023 року о 18 год. 00 хв. в м. Бобринець Кіровоградської області по вул. Пушкіна, 83, керував транспортним засобом ВАЗ 2108, ДНЗ НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

За висновком судді районного суду винуватість ОСОБА_1 підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 14.06.2023 року серії ААД №157428;

-відеозаписом, який міститься на СD диску, наданий працівниками поліції.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, зазначена норма передбачає дві форми об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

При цьому основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом. Така обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відтак, особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом з наявними ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від проходження відповідно до встановленого порядку огляду.

Зі встановлених у суді апеляційної інстанції обставин слідує, що матеріали справи не містять будь яких доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 14 червня 2023 року о 18 год. 00 хв. в м. Бобринець транспортним засобом ВАЗ 2108, ДНЗ НОМЕР_1 .

Цим обставинам суд першої інстанції належної оцінки не надав, а лише обмежився тим, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та відеозаписом доданим до нього.

Формальний підхід до розгляду справи є неприпустимим, а самого факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння недостатньо для притягнення вказаної особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки як було вказано вище, для об`єктивної сторони вказаного правопорушення необхідно наявність керування особи транспортним засобом, докази чого в матеріалах справи відсутні.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися накористь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, постанову суду слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження по справі, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко