Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/5602/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2023 року м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Леньо В.В., за участю представника особи яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Вебер М.М. розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,, громадянина України, мешканця: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 12.08.2023 о 17 годині 25 хвилин, на напрямку 20 прикордонного знаку (територія Пийтерфолвівської територіальної громади), що знаходиться на відстані 70 метрів від лінії державного кордону України, знаходився в прикордонній смузі без документів, що посвідчують особу. При спробі затримання на неодноразову повторювану законну вимогу прикордонного наряду «Секрет» в складі старшого прикордонного наряду ОСОБА_2 під час виконання ним службовихобов`язків пов`язаних з охороною державного кордону, щодо пред`явлення документів, що посвідчують особу громадянина України ОСОБА_1 проігнорував вимогу зупинитись, вдася до втечі, та у злісній формі відмовився пред`явити документ, що посвідчує особу, після чого був затриманий військовослужбовцями ДПСУ.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив ст. 23 ЗУ «Про Державну прикордонну службу» від 19.06.2003 року, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185-10 КУпАП.

Під час судового розгляду адвокат Вебер М.М. заперечив проти обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Зауважив, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено в чому конкретно виразилась злісна непокора законній вимозі. Також пояснив, що ОСОБА_1 проживає в населеному пункті, який межує з Угорською Республікою. З вказаних підстав просив протокол про адміністративне правопорушення повернути для доопрацювання.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали прави, приходжу до переконання, що не зважаючи на заперечення представника ОСОБА_1 адвоката Вебер М.М. у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, вина останнього підтверджена наступними дослідженими та перевіреними під час судового засідання доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ від 13.08.2023 року, в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення,;

- рапортом помічника начальника відділу начальника відділення інспекторів моніторингу обстановки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ОСОБА_2 , згідно якого останній повідомив про те, що 12 серпня 2023 року о 17 год. 25хв. на відстані близько 70 метрів від лінії державного кордону він виявив та затримав гр.. ОСОБА_1 , який перебував та пересувася в прикордонній смузі без документів, що посвідчують особу та на його законну неодноразово повторювану вимогу пред`явити документи, ОСОБА_1 у злісній формі відмовився та вдався до втечі, після чого був затриманий.

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 які містяться в матеріалах справи, у яких останній ствердив обставни викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнав вину в інкримінованому йому правопорушенні.

Дослідивши наведені вище докази, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно п. 11 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 №661-ІV, на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються контроль за дотриманням прикордонного режиму.

Відповідно до вимог ст.23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», законні вимоги і розпорядження військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових повноважень залучені до оперативно-службової діяльності, є обов`язковими для виконання громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, посадовими і службовими особами.

Відмова від виконання законної вимоги чи розпорядження військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України, тягне за собою відповідальність, передбачені ст..185-10 КУпАП.

Згідно з чинним законодавством, громадяни України, іноземці та особи без громадянства можуть перебувати у прикордонній смузі та прикордонних контрольованих районах на підставі документа, який посвідчує особу. На вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби, органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону зобов`язані пред`являти відповідні документи.

Отже, враховуючи вищевикладені норми інспекторами прикордонної служби було оголошено ОСОБА_1 законну вимогу пред`являти документи, що посвідчують особу.

Суд не погоджується з позицією представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності про те, що його дії не містили ознак злісної непокори, враховуючи таке.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Слово «непокора», як зазначає законодавець, означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги чи розпорядження.

Варто також розрізняти поняття непокори та опору, критерієм чого є: при опорі мають місце активні дії, спрямовані безпосередньо на поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця. Непокора ж це відмова від виконання законних вимог згаданих осіб.

Тому, враховуючи обстановку, що мала місце 12.08.2023 року в прикордонній смузі на напрямку 20 прикордонного знаку на відстані 70 метрів від лінії державного кордону України, приходжу до переконання, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані особою, яка складала протокол як злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону.

Таким чином, докази, яким надано під час судового розгляду оцінку, узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а тому вказують на наявність в діях останнього адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Враховуючи викладене вище, характер вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника, суд приходить до висновку про необхідність застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 185-10, ст. ст. 250-252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,, громадянина України, мешканця: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Реквізити для сплати штрафу: Отримувач коштів ГУК у Зак.обл./Виноградівська тг/21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37975895, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача - UA0007401, Код класифікації доходів бюджету 21081100 Призначення платежу -Адміністративні штрафи та інші санкціїї.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,, громадянина України, мешканця: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн. на користь держави.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001 код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

СуддяВ. В. Леньо