Справа № 559/2739/23
Номер провадження 3/559/1498/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року місто Дубно Рівненська область

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з УПП в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 3 ст.130, ч.5 ст. 126 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , згідно протоколу не працюючого, до адміністративної відповідальності раніше притягався: 13.10.2022 за ч. 1 ст. 130 та 13.12.2022 за ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 та ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

10.08.2023 з УПП в Рівненській області ДПП до суду надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП. З матеріалів встановлено наступне.

06.08.2023 18 год. 51 хв. Рівненська область, Дубенський район, м.Дубно вул. Вишневського, 7, водій ОСОБА_1 , який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.. 130 КУпАП, керував т/з «ВАЗ 2107», н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка. що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук) від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора «Alcotest №6344» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився. За даним фактом було складено протокол серії ААД №080819 від 06.08.2023.

06.08.2023 18 год. 51 хв. Рівненська область, Дубенський район, м.Дубно вул. Вишневського, 7, водій ОСОБА_1 повторно керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керувати таким т/з, так як не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим повторно протягом року вчинив право порушення (08.11.2022 винесено постанову серії БАД №721076 за ч. 2 ст. 126 КУпАП про накладення стягнення у виді штрафу). За даним фактом було складено протокол серії ААД №080820 від 06.08.2023.

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18.09.2023 дані матеріали на підставі ст.. 36 КУпАП, були об`єднані в одне провадження.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу серії ААД №080819 від 06.08.2023, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, його дії кваліфіковано за ст. 130 ч.3 КУпАП.

Згідно протоколу серії ААД №080820 від 06.08.2023, ОСОБА_1 , порушив вимоги п.2.1 «А» ПДР та ст.. 15 ЗУ Про дорожній рух», його кваліфіковано за ст. 126 ч.5 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 3 ст. 130 КУпАП, дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. За правовим полем України, зокрема п.2.9 Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року з подальшими змінами, ст. 130 КУпАП водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння теж утворює склад правопорушення згідно п.2.5 зазначених Правил.

Частина 2 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Диспозицією ч.5 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого, за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно п.2.1 «А» ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

Згідно ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого йому правопорушення

В судові засідання 28.08.2023, 18.09.2023 правопорушник не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, вчасно (а.с.17,19), причини неявки суду не повідомив.

18.09.2023 було винесено постанову про привід ОСОБА_1 в судове засідання, яке призначене на 09.10.2023(а.с.20-22). Однак, в судове засідання ОСОБА_1 приводом доставлений не був.

За таких обставин та враховуючи те, що судом з достатньою мірою вжито всіх заходів для того, щоб ОСОБА_1 мав можливість надати свої аргументи під час публічного слухання цієї справи у суді, і оскільки викликався до суду відповідно до вимог ч. 1 ст.277-2 КУпАП, суд приходить до висновку, що по справі наявні всі дані про їх своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи, а відтак справу про притягнення до адміністративної відповідальності можливо розглянути за відсутності ОСОБА_1 .

Окрім того, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст.ст.126,130КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Розглянувши зазначену справу про адміністративне правопорушення та на підставі зібраних у справі доказів суд вважає, що при складанні адміністративного матеріалу працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника. Судом не було виявлено порушень при зібранні матеріалів для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час фіксації правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Суд, дослідивши докази у справі, дійшов наступних висновків.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 130 ч.3 КУпАП, підтверджується матеріалами провадження №3/559/1498/2023, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №080819 від 06.08.2023(а.с.1); актом огляду (а.с.3); направленням на огляд (а.с.4), зобов`язанням (а.с.5); копією постанови серії ЕАС №7473394 від 06.08.2023(а.с.6); довідкою (а.с.8); витягом адмінпрактики з бази ІПНП(а.с.9-10); відеозаписом (а.с.11).

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 126 ч.5 КУпАП, підтверджується матеріалами провадження №3/559/1499/2023, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №080820 від 06.08.2023(а.с.1); довідкою (а.с.3); витягом адмінпрактики з бази ІПНП (а.с.4); відеозаписом (а.с.5).

Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність не встановлено.

Обставинами, що обтяжують відповідальність, суд визнає вчинення правопорушення за інших надзвичайних обставин, якими є введення на території України воєнного стану, вчинення правопорушення.

Накладення адміністративного стягнення

Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

Суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення громадянина України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових порушень. Виходячи з цієї мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, важливість проблеми грубого порушення правил ПДР, особу ОСОБА_1 , який належних та допустимих доказів на спростування своєї вини у скоєному правопорушенні не надав; всі обставини справи в їх сукупності; той факт, що він ніде не працює (згідно матеріалів справи), притягався до адміністративної відповідальності з призначенням покарання у виді штрафу, яке не виконало своїх завдань та виявилося недостатнім для виховання ОСОБА_1 , про що свідчить повторність вчинення правопорушення; а дому суд виключає дієвість застосування до ОСОБА_1 штрафу;.ю Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 не є інвалідом та не військовослужбовець, що не позбавляє можливості застосувати до нього стягнення у виді адміністративного арешту, тривалість якого визначена в межах санкції ч.3 ст.130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки він не є у приватній власності порушника.

Визначений вид покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, не сплили.

Обмежень із застосування такого виду стягнення до порушника не встановлено.

Судовий збір.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 126, 130, 283, 284 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 ч. 3, ст.126 ч. 5 КУпАП.

У порядку ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , стягнення у виді у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) дібз позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Строк адміністративного арешту слід рахувати з часу фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , судовий збір в дохід держави в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Реквізити сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у вигляді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя Р.В.Ралець