Справа № 477/1878/23
Провадження № 3/477/1083/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 рокум. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Саукова А. А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

30 червня 2023 року о 08:04 годині водій ОСОБА_1 в Миколаївській області, Вітовський район, автодорога Н-11 «Дніпро-Кривий Ріг-Миколаїв», автодорога М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21043, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що вину у скоєному правопорушенні передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП визнає у повному обсязі, з протоколом поліції згоден, просить мінімальне покарання.

Відповідно до статті 268 КУпАП присутність особи під час розгляду справ про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення; поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративним правопорушенням, передбаченим частиною першою статті 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно о ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Такі ж положення щодо порядку огляду на стан сп`яніння містяться в пунктах 3, 4, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 30 червня 2023 року серії ААД № 414457 вбачається, що 30 червня 2023 року о 08:04 годині водій ОСОБА_1 в Миколаївській області, Вітовський район, автодорога Н-11 «Дніпро-Кривий Ріг-Миколаїв», автодорога М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21043, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився в установленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest Drager 7510, прилад № ARLM 0287, результат 0, 60 промилле, тест № 250.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з приводу оформлення адміністративних матеріалів щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вбачається, що ОСОБА_1 запропоновано добровільно пройти огляд, в установленому законом порядку, на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest Drager 7510, на що він погодився та згідно тесту № 250 у водія виявлено 0,60 промилле алкоголю, з результатом якого ОСОБА_1 погодився.

Також з указаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 визнав факт вживання алкогольних напоїв та подальше керування транспортним засобом.

Указані вище докази підтверджують обставини, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення від 30 червня 2023 року серії ААД № 414457, щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи викладені обставини та досліджені докази, суд приходить до висновків, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з цим, санкцією частини першої статті 130 КУпАП передбачено накладення стягнення на водіїв у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, а на інших осіб у виді штрафу.

Згідно довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Миколаївській області А. В. Савчука, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував (має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 від 21.10.2008 року.

Враховуючи, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, видавалось посвідчення водія, до нього застосовується стягнення у виді штрафу з позбавленням спеціального права (права керування).

Згідно пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 280, 283, 284,294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн, який перераховувати на розрахунковий рахунок: UA0014001, отримувач Миколаїв. ГУК /Миколаїв. обл/21081300, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн (розрахунковий рахунок UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення

Роз`яснити особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений ним не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Після закінчення строку для добровільної сплати штрафу, постанова підлягає примусовому виконанню та надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, у зв`язку з чим, з порушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя А.А. Саукова