Номер провадження: 33/813/1730/23
Номер справи місцевого суду: 496/5416/23
Головуючий у першій інстанції Трушина О.І.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю: секретаря судового засідання Воронової Є.Р., захисника Бандиш Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні її апеляційну скаргу на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 04 серпня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , такелажник відділення транспортування ракет технічної батареї військової частини НОМЕР_1 , солдат,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП (за епізодом від 29 липня 2023 року) та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Провадження у справі за епізодом від 30 липня 2023 року закрито на підставі п.1) ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, -

Обставини справи встановлені судом першої інстанції

Постановою суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 29 липня 2023 року близько 09.00 год, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, в порушення своїх статутних обов`язків, виконував обов`язки військової служби у нетверезому стані, в умовах особливого періоду, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 липня 2023 року.

Крім того, 31 липня 2023 року відносно ОСОБА_1 складений протокол А3687 № 50 про військове адміністративне правопорушення, відповідно до якого він, 30.07.2023 року, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, виконував обов`язки військової служби з ознаками алкогольного сп`яніння. Відповідно до протоколу від 30.07.2023 року № 000947 ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у присутності двох свідків, в умовах особливого періоду.

Разом з тим, провадження у справі за вказаним епізодом було закрито на підставі п.1) ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції захисник Бандиш Г.І. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову в частині визнання ОСОБА_1 винуватим за епізодом від 29 липня 2023 року, а постанову в частині закриття провадження у справі за епізодом від 30 липня 2023 року залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що в матеріалах справи відсутні відеозаписи, чи пояснення свідків, які б підтверджували, що 29 липня 2023 року військовослужбовець ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Під час проходження медичного огляду були допущені чисельні порушення положень ст.266-1 КУпАП, а тому результати такого огляду не можуть вважатись дійсними.

Позиції учасників апеляційного розгляду

В судовому засіданні захисник Бандиш Г.І. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Частиною 7 ст.294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст.280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Диспозицією ч.3 ст.172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом А3687 № 49 про військове адміністративне правопорушення від 30 липня 2023 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 липня 2023 року №001639, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскільки такий висновок відповідає фактичним обставинам справи та узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами, які, на переконання апеляційного суду, були в повній мірі досліджені судом першої інстанції.

Факт перебування військовослужбовця ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння був встановлений висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) №001639 від 29 липня 2023 року.

Та обставина, що в протоколі про військове адміністративне правопорушення серії А3684 №49 міститься посилання на протокол № 001639 від 29 липня 2023 року, а не на висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 001639, на думку апеляційного суду не має особливого значення для правильного вирішення справи, оскільки це є лише опискою.

В протоколі складеному відносно ОСОБА_1 вірно вказаний номер висновку 001639 та дата його складання 29 липня 2023 року, а отже командир роти охорони ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 у протоколі посилався саме на висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, проте допустив технічну помилку (описку) та позначив його як протокол.

Доводи сторони захисту про те, що під час проходження медичного огляду були допущені чисельні порушення положень ст.266-1 КУпАП, а протокол про військове адміністративне правопорушення був складений неуповноваженою особою, апеляційний суд також вважає необґрунтованими.

Так, частинами 1 та 2 ст.266 КУпАП передбачено, що військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Статтею 255 КУпАП визначені особи, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення

Зокрема пунктом 14) ст.255 КУпАП встановлено, протоколи за статтями 172-10 172-20 КУпАП мають право складати командири (начальники) військових частин (установ, закладів), командири підрозділів, які уповноважені на те командирами (начальниками) військових частин (установ, закладів), (крім правопорушень, вчинених поліцейськими поліції особливого призначення Національної поліції України під час дії воєнного стану).

В матеріалах справи міститься витяг із Наказу Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 за №87 від 18 липня 2022 року, відповідно до якого надано право складати протоколи про військові адміністративні правопорушення на підлеглих військовослужбовців командирам підрозділів (начальникам служб) військової частини НОМЕР_1 , надано зокрема і командиру роти охорони ВЧ НОМЕР_1 .

У даній справі протокол про військове адміністративне правопорушення серії А3684 №49 відносно ОСОБА_1 був складений командиром роти охорони НОМЕР_1 ОСОБА_4 , тобто уповноваженою на те особою.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Апеляційний суд визнає докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 29 липня 2023 року та ставляться в провину ОСОБА_1 .

Вищевказані докази, поза розумним сумнівом доводять, наявність в діях ОСОБА_1 складу військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП

Таким чином, доводи, які викладені в апеляційній скарзі захисника Бандиш Г.І. щодо незаконності постанови суду першої інстанції є необґрунтованими та, на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене військове правопорушення.

При цьому апеляційний суд враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що постанова судді районного суду є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Відповідно до п.1) ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Бандиш Г.І. залишити без задоволення.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 04 серпня 2023 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко