Провадження № 3/752/1439/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2023 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Первушина О.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №376272 від 23.10.2022 року, ОСОБА_1 23.10.2022 року приблизно о 04 годині 45 хвилин, керував транспортним засобом "Acura", державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку №69 по проспекту Академіка Глушкова в місті Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме - запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву, поведінка, що не відповідає обстановці, однак від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, однак звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, крім того, зі змісту вказаної заяви вбачається, що заперечує обставини, викладені у протоколі.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Бреус Є.В. також в судове засідання не з`явився, однак в ході судового розгляду звернувся до суду з письмовим клопотанням про закриття провадження у даній справі, посилаючись на те, що працівниками поліції неправомірно було складено вказаний протокол.

Вивчивши матеріали справи, суд надходить до наступних висновків.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена частиною першою диспозиції статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, з відеозаписів, долучених до протоколу, вбачається, що працівник поліції запитав у ОСОБА_1 чи вживав він алкоголь чи наркотичні речовини, на що останній відповів, що ні, після чого працівник поліції зазначив про необхідність пройти до їх службового автомобіля. Після чого, перебуваючи у службовому автомобілі, зазначив про необхідність проходження огляду, однак також зазначив, що приладу Драгер у них немає. В подальшому ОСОБА_1 зазначив, що бажає проїхати краще до медичного закладу, куди його і було доставлено. Перебуваючи у кабінеті лікаря-нарколога, остання повідомила, що після підписання особою згоди на проведення огляду вона може визначати стан сп`яніння за зовнішніми ознаками, на що ОСОБА_1 зазначив, що такий огляд не є законним без відібрання біологічних зразків для проведення огляду та зазначив про необхідність залучення понятих, при цьому не висловлював свою відмову та постійно зазначав, що не вживав алкоголь та не відмовляється від проходження огляду, однак не довіряє лікарю, яка зазначила, що після підписання ним згоди, може визначити стан сп`яніння за зовнішніми ознаками.

Так, проаналізувавши вказані відеозаписи, судом встановлено, що відеозаписи не містять доказів того, що працівником поліції при зупинці транспортного засобу було виявлено у водія ознаки алкогольного сп`яніння та яким чином працівник поліції виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та які саме ознаки, оскільки працівник поліції запитав чи вживав ОСОБА_1 алкоголь чи наркотичні речовини, на що останній відповів, що ні, тобто не вбачається реального встановлення поліцейським хоча б однієї ознаки алкогольного сп`яніння, з тих які перелічені у протоколі, що давало б підставу для пред`явлення вимоги про проходження вказаного огляду, що на переконання суду у даному конкретному випадку є порушенням вимог розділу 1 пункту 2 Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Натомість, у даному випадку, не вбачається відображення таких підстав, оскільки відсутній факт встановлення поліцейським ознак сп`яніння, яких саме та якого саме сп`яніння.

Таким чином, суд надходить до висновку про те, що вимога працівника поліції про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння повинна грунтуватися за наявності підстав, а саме - встановлення працівником поліції наявності ознак сп`яніння та яких саме, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 зазначав про те, що не вживав ні алкоголь ні наркотичні засоби.

Тобто, сам по собі факт того, що ОСОБА_1 не пройшов огляд, без дотримання вимог Інстурції та Порядку проведення такого огляду, не може свідчити про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, крім того, останній протягом всього часу зазначав, що не вживав нічого та не відмовляється від проходження огляду.

Згідно статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

На підставі викладеного, враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів встановлення реальних ознак сп`яніння та якого саме сп`яніння у водія, які стали підставою для пред`явлення вимоги про проходження огляду, суд надходить до висновку про те, що в ході судового розгляду даної справи судом не було встановлено належних та допустимих доказів на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, може бути зроблений висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правоопушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 - закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.С. Первушина