Справа 573/1797/23
Номер провадження 3/573/725/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 жовтня 2023 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Свиргуненко Ю.М., розглянувши матеріали об`єднаної справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця, РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и л а :

1.Фактичні обставини

а) 20 вересня 2023 року об 11 годині 40 хвилин по вул. Клубній у м. Ворожба ОСОБА_1 керував мопедом Viper SPORT д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та зміна шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на портативну бодікамеру, чим повторно протягом року порушив п. 2.5 ПДР України.

б) 20 вересня 2023 року об 11 годині 40 хвилин по вул. Клубній у м. Ворожба ОСОБА_1 керував мопедом Viper SPORT д.н.з. НОМЕР_2 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування відповідним транспортним засобом, чим повторно протягом року порушив п. п. «а» п. 2.1 ПДР України.

2.Позиція особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

У судому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав, викладені в протоколах обставини підтвердив.

3.Письмові докази

Крім визнання ОСОБА_1 своєї провини, його вина у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується письмовими матеріалами справи, зокрема:

-протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №283066 та ААД №283065 від 20 вересня 2023 року, які складені уповноваженою особою та за своїм змістом відповідають вимогам ст. 256 КУпАП,

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №312357 від 17 липня 2023 року, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом без відповідного права;

-постановою Білопільського районного суду Сумської області від 31 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-оптичним диском, на якому зафіксовано факт відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

4.Мотиви та висновки

Відповідно до положень статей 245 та 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252 КУпАП).

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП, постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність цих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку, що будь-які підстави не довіряти зібраним по справі доказам відсутні, оскільки вони містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт та крім того, об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень та кваліфікую його дії за ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до статті 24 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду та міри стягнення, виходжу з положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, якою передбачено, що на особу, яка вчинила кілька правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених та на підставі ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчинених правопорушень, обставини справи та особу ОСОБА_1 , який протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного правопорушення, проте належних висновків не зробив та повторно вчинив правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, з огляду на те, що санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП є більш серйозною порівняно з санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, а також враховуючи, що санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачена можливість накладення альтернативних видів адміністративного стягнення у виді штрафу або арешту, приходжу до висновку, що стягнення у виді штрафу є таким, що буде сприяти запобіганню вчиненню нових правопорушень особою, яка притягується до адміністративної відповідальності та іншими особами.

При визначенні наявності підстав для одночасного з накладенням штрафу позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами враховую наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 посвідчення водія не має.

Відповідно до пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 (із змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України №18 від 19 грудня 2008 року) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає.

Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 права керування транспортними засобами не має та відповідне посвідчення не отримував, підстави для застосування до нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами відсутні.

Крім того, у даному випадку немає підстав для застосування відносно ОСОБА_1 одночасно із застосуванням штрафу конфіскації транспортного засобу, оскільки матеріали справи не містять доказів належності мопеда Viper SPORT д.н.з. НОМЕР_2 особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення, на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126, ст. ст. 33, 40-1, 245, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень без позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя