Номер провадження: 33/813/1422/23
Номер справи місцевого суду: 498/914/23
Головуючий у першій інстанції Чернецька Н. С.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Великомихайлівського районного суду Одеської області від 12.07.2023 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, ухвалену у складі судді Чернецької Н.С.

встановив:

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення від 01.07.2023 серії А7380 №7, 01.07.2023 приблизно о 08:00 годині військовослужбовець ОСОБА_1 , перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , виконуючи свої службові обов?язки, діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків знаходився у стані алкогольного сп`яніння, в умовах військового стану, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП в умовах оголошення Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 року «Про введення воєнного стану в України» із 05 години 00 хвилин 24.02.2022 року.

Постановою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 12.07.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн.

Не погодившись з наведеною постановою ОСОБА_1 оскаржив її до апеляційного суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що вніч на 01.07.2023 перебував в наряді, чергував на блокпосту, під кінець чергування йому стало зле, про що він повідомив військовослужбовця ОСОБА_2 , який о 06:00 год. змінював його на чергуванні, в його ж присутності ОСОБА_1 вжив 15-20 крапель «Валер`янки» та пішов відпочивати. Вранці на блокпост приїхав командир роти, який розбудив ОСОБА_1 та став пред`являти йому претензії щодо перебування в алкогольному сп`янінні. Командир роти запропонував ОСОБА_1 пройти тест на алкогольне сп`яніння. За результатами тесту, який здійснювався за допомогою приладу «Вахтанг М-30» виявлено алкоголь 0,74 промілі. На прохання ОСОБА_1 надати сертифікати відповідності та свідоцтва про повірку приладу йому нічого не дали.

Після цього, на прохання ОСОБА_1 йому провели огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП «Роздільнянська БПЛ» за допомогою приладу «АлкоФор 307» без відібрання у нього зразків для експертного дослідження. Згідно акту медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння № 58, результат тесту 0,21 проміле, стан «Тверезий». Відповідно до висновку № 58, складеного на підставі акту № 58 у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що в судовому засіданні у суді першої інстанції був допитаний свідок ОСОБА_2 та який підтвердив інформацію зазначену ОСОБА_1 , проте суд проігнорував пояснення свідка. Отже, оскаржувана постанова ухвалена при не повному дослідженні всіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню, а адміністративне провадження закриттю.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В силу ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте вказані вимоги судом першої інстанції виконані не були.

Визнаючи доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, суд першої інстанції посилався, зокрема, на протокол про адміністративне правопорушення від 01.07.2023 серії А7380 №7, висновок щодо результатів медичного огляду від 01.07.2023 № 58, акт медичного огляду від 01.07.2023 № 58.

Разом із тим як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.07.2023 № 58, який був на огляді суду у п. 10 «Висновок огляду» відсутня будь яка інформація щодо стану ОСОБА_1 (а.с.5).

Відповідно до акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.07.2023 № 58 стан ОСОБА_1 за результатами огляду «Тверезий» (а.с.10).

Суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, доводи ОСОБА_1 не перевірив та жодної оцінки письмовим доказам не надав.

Листом від 12.10.2023 КНП «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради повідомила, що військовослужбовець ОСОБА_1 був направлений з ВЧ НОМЕР_1 до відділення невідкладних станів БПЛ для медичного огляду на виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду від 01.07.2023 гр. ОСОБА_1 був оглянутий лікарем, ознак сп`яніння не виявлено, тобто ОСОБА_1 був тверезим.

За умов встановлення медичним закладом обставин того, що ОСОБА_1 був тверезим запис в акті медичного огляду, що зі слів вжив один стакан вина, підставою піддання сумніву висновку медичного закладу бути не може, оскільки зазначення цих відомостей не вплинуло на кінцевий результат. Згідно наявних в матеріалах справи поясненень та доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що вніч на 01.07.2023 перебував в наряді, чергував на блокпосту, під кінець чергування йому стало зле, про що він повідомив військовослужбовця ОСОБА_2 , який о 06:00 год. змінював його на чергуванні, в його ж присутності ОСОБА_1 вжив 15-20 крапель «Валер`янки». Такі обставини також повідомлені свідком.

Що стосується результату приладу «Вахтанг М-30» згідно тесту якого у ОСОБА_1 виявлено алкоголь 0,74 промілі, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.07.2023 № 58 стан ОСОБА_1 за результатами огляду «Тверезий».

Враховуючи те, що процедура огляду передбачає перевірку результатів в медичному закладі якщо є заперечення або сумніви щодо первісних результатів, то перевага надається остаточному висновку останнього, виходячи з вимог закону, визначених ст.266-1 КУпАП.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

В силу вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З даних положень Основного Закону виходить, що суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише за наявності всіх елементів складу адміністративного правопорушення: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції керуючись принципом презумпції невинуватості приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, за обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у постанові суду першої інстанції, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для притягнення її до адміністративної відповідальності, встановлено не було.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження в справі.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю за відсутностю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 8,247, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Великомихайлівського районного суду Одеської області від 12.07.2023 скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.172-20 КУпАП закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду Є. С. Сєвєрова