Справа № 644/6484/23
Провадження № 3/644/1926/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 вересня 2023 р. м.Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Попова В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, матеріали по якій надійшли з Харківського районного управління поліції № 2 відділу поліції № 1 ХРУП № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Харків, громадянку України, офіційно не працюючу, РНОКПП - НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

зач. 1 ст. 1732 КУпАП:

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу серії ВАВ № 555716 від 08.08.2023, 06 серпня 2023 року близько 14 годин 00 хвилин, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , під час телефонної розмови влаштувала сварку з матір`ю ОСОБА_2 , в ході якої ображала її нецензурною лайкою, погрожувала фізичної розправою, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 1732 КУпАП.

За вказаним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення від 08.08.2023 серії ВАВ № 555716 за ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву в якій просить розгляд адміністративного матеріалу проводити у її відсутність. Крім того, в заяві зазначила, що категорично не згодна з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки потерпіла - її мати ОСОБА_2 не є членом її родини, вони не пов`язані спільним побутом та вони проживають за окремими адресами. Також зазначила, що її мати сама до неї приходить і вчиняє сварки; телефоном вони не спілкуються, оскільки її мати внесена в «чорний список», про що вона повідомила працівникам поліції, на підтвердження надавала їм свій телефон для перевірки. Зазначила, що відсутні докази скоєння нею домашнього насильства психологічного характеру . На підставі чого, просить провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, дійшов до наступного висновку.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 555716 від 08.08.2023, 06 серпня 2023 року близько 14 годин 00 хвилин, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , під час телефонної розмови влаштувала сварку з матір`ю ОСОБА_2 , в ході якої ображала її нецензурною лайкою, погрожувала фізичної розправою, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 1732 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнім насильством, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Отже, сама по собі, зокрема, суперечка не формує собою домашнє насильство та утворює склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі діяння спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до виписаних у ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою на те особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час і суть адміністративного правопорушення.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст.129 Конституції України, та буде порушено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що обставини домашнього насильства, описані у протоколі, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Отже, у ході складання протоколу, можливість настання психологічної шкоди потерпілій встановлена не була, та як наслідок, в протоколі не зазначена. Такі дані не узгоджуються із диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, яка передбачає завдання або можливість завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої особи, тобто не конкретизовано об`єктивну сторону вчиненого адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що нецензурна лайка в межах конфлікту, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілій не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Згідно ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на її користь.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільним побутом не поєднанні, вони мешкають за різними адресами.

Крім того, існує обґрунтований сумнів того, що ОСОБА_1 вчинено відносно її матері ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, оскільки як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 в телефонному режимі ображала ОСОБА_2 нецензурною лайкою, погрожувала фізичної розправою, при цьому саме те, що ця розмова була в телефонному режимі не може бути доказом скоєння психологічного насильства, оскільки залежала від бажання двох сторін продовжувати спілкування.

Докази того, що ця розмова в телефонному режимі мала місце в матеріалах справи відсутні.

В матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_1 від 08.08.2023, надані співробітникам поліції, згідно яких ОСОБА_1 з самого початку заперечувала факт сварки з її матір`ю 06.08.2023 ані віч-на-віч, ані в телефонному режимі.

Викладене у сукупності свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.1732 КпАП України.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, вважаю за необхідне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247,283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова

Суддя Попова В. О.