Єдиний унікальний номер 229/5797/23
Номер провадження 3/229/3165/2023

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року Суддя Дружківського міського суду Донецької області Гонтар А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне Рівненської області, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_2 , який проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника медичної служби-начальника медичного пункту, у військовому званні- капітан медичної служби, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше, протягом року, до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення не притягувався,

за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

18 серпня 2023 року до Дружківського міського суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії А4165 № 225 від 15.08.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

В протоколі зазначено, що капітан медичної служби ОСОБА_1 , проходячи військову службу за контрактом, перебуваючи на посаді начальника медичної служби-начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_1 в період часу з 03.05.2023 року по теперішній час, не здійснював контроль за наявністю документації медичного пункту військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та не доповів про факт її відсутності під час прийому посади начальника медичної служби-начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_1 у старшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_2 , чим порушив вимоги ст. 87-1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України у частині «не організовував ведення обліку, зберігання і належне використання медичного майна» та ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України у частині «не доповів своєму безпосередньому начальникові про відсутність документації медичного пункту».

Також, капітан медичної служби ОСОБА_1 , проходячи військову службу за контрактом, перебуваючи на посаді начальника медичної служби-начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , 11.07.2023 року, з метою приховування втрати документації медичного пункту, подав рапорт про втрату документації медичного пункту військової частини НОМЕР_1 внаслідок ракетного обстрілу по будівлі штабу з боку збройних сил російської федерації, що відповідно до результатів службового розслідування було спростовано, оскільки медична документації булав трачена внаслідок невжиття заходів щодо її збереження з боку ОСОБА_2 . Тобто, капітан медичної служби ОСОБА_1 , з метою приховування втрати документації медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , подав рапорт щодо подій, яких не було та інформація яка в ньому зазначена, не відповідає дійсності, чим порушив вимоги ст.4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України у частині «поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків», тобто недбало поставився до військової служби, в умовах дії правового режиму «воєнний стан», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився та повідомив, що зі складеним протоколом не згоден, оскільки вважає, що протокол складений з порушенням ряду вимог, встановлених КУпАП. Зауважив, що протокол складений з порушенням двадцяти чотирьох годинного терміну, встановленого ч.2 ст. 254 КУпАП.

В протоколі посадовою особою не розкрита суть адміністративного правопорушення, оскільки йому інкримінується відповідальність за порушення щодо нездійснення контролю за наявністю документації медичного пункту та не доповіді про факт її відсутності під час прийому посади начальника медичної служби, при цьому посадова особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, посилається на ніби-то порушені ним вимоги ст. 87-1 Статуту в частині - «не організував ведення обліку, зберігання і належне використання медичного майна». Тобто посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, помилково ототожнюються поняття «медичної документації» та «медичного майна».

До протоколу про адміністративне правопорушення не додано доказів порушення ним положень ст. 12, ст. 87-1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, не додано доказів, що лейтенант медичної служби ОСОБА_2 приймав чи мав у розпорядженні якусь медичну документацію.

Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України не передбачено обов`язку для лікаря медичного пункту передавати медичну документацію, не встановлено переліку та змісту такої документації, не передбачено обов`язків начальника медичної служби при прийнятті посади вимагати передачу медичної документації, переліку та змісту такої документації від лікаря медичного пункту та доповідати про її відсутність безпосередньо під час прийняття посади.

У зв`язку з цим вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази порушення ним його безпосередніх посадових обов`язків, що могло б свідчити саме про «недбале ставлення до військової служби» та просить закрити провадження у справі.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов до висновку, що справа підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вчиненого адміністративного правопорушення ОСОБА_1 суду надані такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії А4165 № 225 від 15.08.2023 р., пояснення свідків, матеріали службового розслідування за фактом втрати документації медичного пункту військової частини НОМЕР_1 з додатками, акт про ознайомлення з актом, матеріалами службового розслідування, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.08.2023 р. № 1282 про результати службового розслідування за фактом втрати документації медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , копія посвідчення офіцера правопорушника.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачає наступні склади адміністративного правопорушення: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

У зв`язку з відсутністю в КУпАП тлумачення поняття «недбале ставлення до військової служби», для вирішення даних спірних правовідносин суд застосовує аналогію закону.

Згідно статті 425 КК України, а саме коментарю до неї - недбале ставлення до військової служби полягає у невиконанні або неналежному виконанні військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування.

Під невиконанням обов`язків розуміють невиконання дій, які входять у коло службових обов`язків, під неналежним виконанням нечітке, формальне або неповне здійснення обов`язків.

Відповідно до Примітки 1 ст.172-13 КУпАП та Примітки 1 ст. 425 КК України під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Виконання спеціальних доручень службового характеру, не пов`язаних зі здійсненням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, не дає підстав розглядати такого військовослужбовця як військову службову особу.

Відповідно до роз`яснень Національного агенства з питань запобігання корупції № 11 від 29.12.2021 року, адміністративно-господарські функції (обов`язки) - це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) - це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Згідно п.7 Розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення).

Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства.

Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.

Відповідно до ч.1 ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

В порушення вимог ч.1 ст. 36 КУпАП, посадовою особою, яка склала протокол, у протоколі про адміністративне правопорушення серії А4165 № 225 від 15.08.2023 року зазначено декілька подій вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 , а саме: в період часу з 03.05.2023 року по теперішній час, ОСОБА_1 не здійснював контроль за наявністю документації медичного пункту військової частини НОМЕР_1 і не доповів про факт її відсутності під час прийому посади начальника медичної служби-начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_1 у старшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_2 ; та 11.07.2023 року, з метою приховування втрати документації медичного пункту, подав рапорт про втрату документації медичного пункту військової частини НОМЕР_1 внаслідок ракетного обстрілу по будівлі штабу з боку збройних сил російської федерації, що відповідно до результатів службового розслідування було спростовано, оскільки медична документації булав трачена внаслідок невжиття заходів щодо її збереження з боку ОСОБА_2 .

Враховуючи вищенаведене, суддя ставить під сумнів протокол про адміністративне правопорушення від 15.08.2023 року, оскільки його складено з порушенням вимог КУпАП.

Нявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

У цій правовій позиції можна відокремити такі конструктивні ознаки: а) обов`язкова наявність сукупності ознак чи неспростовних презумпції; б) ознаки чи презумпції повинні бути достатньо вагомими; в) чіткими; г) взаємоузгодженими.

Тому за відсутності таких ознак не можна констатувати, що правопорушення доведено «поза розумним сумнівом».

Також, відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п.4 Розділу ІІ «Інструкції зі складання протоколів про та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення» затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 року № 329 у протоколі зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імена, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена та по батькові (за наявності), адреси свідків, понятих і потерпілих (якщо вони є); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Судом встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії А4165 № 225 від 15.08.2023 року не вірно розкрита суть адміністративного правопорушення, що суперечить вимогам ч.1 ст. 256 КУпАП та п. 4 Розділу ІІ «Інструкції зі складання протоколів про та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення» затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 року.

Так, військовослужбовцю ОСОБА_1 інкримінується відповідальність за порушення щодо нездійснення контролю за наявністю документації медичного пункту та не доповіді про факт її відсутності під час прийому посади начальника медичної служби.

Посадова особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, посилається на порушення ним вимог ст. 87-1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині - «не організував ведення обліку, зберігання і належне використання медичного майна», що не відноситься до поняття «медичної документації».

А також на порушення вимог ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині «не доповів своєму безпосередньому начальникові про відсутність документації медичного пункту».

Судом встановлено, що Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України не передбачено обов`язків начальника медичної служби при прийнятті на посаду вимагати передачу медичної документації, переліку та змісту такої документації та доповідати про її відсутність безпосередньо під час приймання посади.

Відповідно до п.4 «Порядку постачання медичного майна Збройним Силам України в мирний час» затвердженого наказом Міністерства оборони України від 11.05.2017 р. № 261, до медичного майна належать:

- інвентарне (категорійне) медичне майно - медичні інструменти, прилади та апарати; медичні меблі та обладнання; прилади, апарати, інструменти та обладнання для аптек, лабораторій, спеціальних кабінетів, майстерень та лабораторій з ремонту медичної техніки; рухомі медичні установки, комплекти та набори медичного майна; санітарно-господарчі предмети медичного призначення;

- витратне (некатегорійне) медичне майно - ліки; дезінфекційні та дератизаційні засоби; бактерійні препарати та середовища; перев`язувальні та шовні матеріали; вироби медичного призначення; реактиви та хімікалії; оптичне скло та окулярні оправи; книги та бланки медичного і матеріального обліку й звітності; санітарно-господарче майно (витратне); запасні частини та матеріали для експлуатації і ремонту медичної техніки.

Відповідно до «Методичних рекомендацій щодо форм та змісту медичної облікової документації для медичних підрозділів військових частин Збройних Сил України», які погоджено начальником Української військово-медичної академії 23.07.2014 р. та затверджено директором Військово-медичного департаменту Міністерства оборони України 24.07.2014 р., медичний облік та звітність офіційно встановлена система збору, обробки та аналізу військово-медичної інформації про рівень здоров`я військовослужбовців, стан сил та засобів, а також діяльність медичної служби військових частин.

Медичний облік та звітність у військових частинах і медичних закладах проводиться з метою отримання статистичних даних, що необхідні для організації медичного забезпечення військ, оперативного використання засобів медичної служби, контролю за ефективністю та своєчасністю проведення лікувально-профілактичних, протиепідемічних і санітарно-гігієнічних заходів, своєчасної інформації командування про стан медичного забезпечення, вивчення та узагальнення роботи медичної служби.

Відповідальність за стан медичного обліку та звітності в частині несе начальник медичної служби, який зобов`язаний:

? систематично контролювати стан і порядок ведення документації медичного обліку та звітності;

? проводити аналіз даних медичного обліку та звітності;

? доповідати результати аналізу, свої висновки та пропозиції командуванню військової частини і старшому начальнику медичної служби;

? подавати медичні донесення і звіти згідно з встановленими термінами.

Основними вимогами до медичного обліку та звітності є достовірність, повнота, порівнянність, послідовність і своєчасність.

На момент втрати медичної документації в період з 02.03.2022 р. по 07.11.2022 р. обов`язки медичної служби-медичного пункту виконував гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджено витягами з наказів командира військової частини НОМЕР_1 № 60 від 02.03.2022 р. та № 312 від 07.11.2022 р., № 158 від 06.06.2022 р., які містяться в матеріалах справи.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2022 року № 158 ОСОБА_2 призначено на посаду начальника медичної служби-начальника медичного пункту з 06.06.2022 р.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.05.2023 року № 125, ОСОБА_2 призначено на посаду лікаря медичного пункту військової частини з 03.05.2023 р.

Витягу з наказу щодо звільнення ОСОБА_2 з посади начальника медичної служби-начальника медичного пункту до матеріалів справи не додано.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.05.2023 р. № 125 ОСОБА_1 призначено на посаду начальника медичної служби-начальника медичного пункту військової частини з 03.05.2023 року.

До протоколу не додано доказів того, що ОСОБА_3 , ОСОБА_2 чи ОСОБА_1 приймали медичну документацію згідно акта прийому-передачі посади чи мали у розпорядженні таку медичну документацію. До матеріалів справи не долучено копій таких актів.

Отже, в протоколі та доданих до нього матеріалів відсутні наявні докази порушення військовослужбовцем ОСОБА_1 вимог ст.12, ст.87-1 Статуту внутрішньої служби ЗСУ.

Також судом виявлено, що в абзаці третьому третьої сторінки протоколу про адміністративне правопорушення, помилково зазначено посаду та ПІБ правопорушника: «своїми діями старший лейтенант ОСОБА_2 вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП «Недбале ставлення до військової служби», хоча протокол складено на начальника медичної служби-начальника медичного пункту - ОСОБА_1 , що є порушенням вимог ч.1 ст. 256 КУпАП.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року, заява № 926/08), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

У зв`язку з вищенаведеним, суд позбавлений можливості встановити обставини вчинення адміністративного правопорушення та наявність складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Подія правопорушення пов`язана з відбуттям певного явища, тобто факту правопорушення. Така подія може бути обумовлена як усвідомленими діяннями, так і не залежати від волі і бажання особи.

Відсутність факту правопорушення автоматично означає і відсутність складу правопорушення.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у статті КУпАП та нормам інших законів, якими передбачено відповідальність за вчинення чітко визначених законодавством України протиправних дій.

Серед ознак суті адміністративного правопорушення повинно бути посилання на конкретний чинний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Норма ст. 172-15 КУпАП є бланкетною та сама по собі не розкриває складу адміністративного правопорушення, не визначає сутності дії чи бездіяльності посадової особи, які можливо кваліфікувати як «недбале ставлення військової службової особи до військової служби».

Згідно з чинним законодавством України, кожна особа має право знати у вчиненні якого правопорушення її підозрюють, обвинувачують. Неконкретність та незрозумілість обвинувачення є порушенням пункту «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та права на захист.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, наявні в матеріалах справи докази не дають підстав поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, а відтак провадження у справі підлягає закриттю згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, ч.1 ст. 36, ст.ст. 247, 251, 283-284, 287, 289, 291 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172-15 КУпАП стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.147 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. Л. Гонтар