Справа №: 452/3288/23
П О С Т А Н О В А
06 жовтня 2023 року м. Самбір
Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Бікезіна О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,
- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, якому роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 03 серпня 2023 року о 19:18 год. в м. Самбір по вул. Коновальця керував транспортним засобом Honda Civik державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав, просив провадження у справі закрити за відсутністю у діях його події і складу адміністративного правопорушення. Суду пояснив, що раніше до адміністративної відповідальності ніколи не притягався. 03 серпня 2023 року він, дійсно, керував транспортним засобом Honda Civik державний номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений поліцейськими, які йому безпідставно було запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Спочатку він погодився, коли приїхали до лікарні він поспілкувався зі своїм командиром та відмовився проходити такий огляд. Він є військовослужбовцем, 10.07.2023 року під час несення військової служби отримав вогнепальне осколкове поранення правої гомілки, перелом правої кістки зі зміщенням уламків, зараз проходить лікування, що підтверджується відповідними довідками. Він приймає певні ліки, призначені лікарями. Тому він розумів, що тест може бути позитивним. Вважав дії працівників поліції незаконними, бо вони зупинили його свавільно, у нього не було жодних ознак наркотичного сп`яніння, його поведінка була адекватною. Пройти тест на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки поліцейські йому не пропонували, свідків не залучили, не роз`яснили його прав.
Також ОСОБА_1 надане суду 18.08.2023 року клопотання, в якому зазначені аналогічні пояснення.
Захисник Романіва Я.І. фахівець в галузі права - ОСОБА_2 в судовому засіданні 21.08.2023 року підтримав його позицію, просив провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
Допитаний під час розгляду справи в суді інспектор ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області лейтенант поліції Бідник І.М. пояснив, що 03 серпня 2023 року він перебував на чергуванні, здійснював на службовому автомобілі патрулювання. Приблизно о 19 год. було отримано повідомлення, що по вул. Коновальця в м. Самборі водій транспортного засобу Honda Civik державний номерний знак НОМЕР_1 керує в стані наркотичного сп`яніння. Наздогнавши даний транспортний засіб, його було зупинено. При спілкуванні з водієм ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, запропоновано поїхати в лікарню. Водій спочатку погодився, але при приїзді в лікарню категорично відмовився проходити огляд. Все це було зафіксовано на бодікамеру. Було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому водієві роз`яснювалися його права та наслідки такої відмови. При підписанні протоколу ОСОБА_1 власноруч в ньому зазначив, що проходить лікування після поранення, отже вважає, що тест буде позитивним. Водія було відсторонено від керування.
Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, свідка, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшла такого висновку.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від10жовтня 2001року за № 1306 «Про правила дорожнього руху» (із змінами, далі - ПДР).
Розділом 2 ПДР передбачено обов`язки водіїв транспортних засобів.
Так, згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Адміністративним правопорушенням, згідно ч. 1 ст. 130КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, у випадку невиконання водієм вимог п. 2.5 ПДР полягає у відмові особи, яка здійснювала керування транспортним засобом та якій працівник поліції висловив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, пройти такий огляд.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють як об`єктивну, так і суб`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, у їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Його винуватість у вчиненні даного адміністративного правопорушення, вчиненого при вище викладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами:
?протоколом серії ААД №279131 від 03 серпня 2023 року, складеним уповноваженою особою, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;
?направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 03 серпня 2023 року, в якому ОСОБА_1 власноруч зазначив, що відмовляється від такого огляду;
?відеозаписами, наданими поліцейськими, на яких зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 ;
?рапортом інспектора ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції Бідник І. від 03.08.2023, в якому зазначені причини зупинки транспортного засобу, обставини адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 ;
?поясненнями ОСОБА_3 , наданими в судовому засіданні.
Процедура проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема щодо стану алкогольного сп`яніння, визначена Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту - Інструкція).
Відповідно до пунктів 2, 4 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:
наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
З огляду на наведені в протоколі серії ААД №279131 від 03 серпня 2023 року ознаки (розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів) у поліцейського виникли підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, наслідком чого стала вимога поліцейського до нього пройти медичний огляд на стан такого сп`яніння.
Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Тому посилання ОСОБА_1 і його захисника на ті обставини, що йому не було поліцейськими запропоновано пройти тест на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки, судом до уваги не приймаються, оскільки вони суперечать вимогам Інструкції, якою такого порядку не передбачено.
Згідно п. 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
В судовому засіданні було оглянуто відеозапис, зроблений працівниками поліції. На диску, що наданий поліцейськими до протоколу, міститься п`ять відеофайлів.
На першому та другому зафіксовано рух автомобіля Honda Civik державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та зупинку автомобіля поліцейськими.
На інших - фіксація обставин події, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на яких вбачається, що працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, при цьому роз`яснивши останньому порядок проходження такого огляду та наслідки відмови, проте ОСОБА_1 ствердно відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.
Отже, така поведінка ОСОБА_1 була вірно розцінена працівниками поліції, як відмова водія пройти огляд на стан сп`яніння, що спростовує доводи адмінправопорушника.
На переконання судді, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Суддя звертає увагу, що у Рішенні Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Крім того, суддя звертає увагу на те, що матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 дій працівників поліції під час складання постанови або протоколу про адміністративне правопорушення.
Викладеними фактичними обставинами справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи обставини і характер вчиненого правопорушення, ступінь вини і дані про особу правопорушника, вважаю за необхідне та достатнє застосувати до порушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме такий вид стягнення, враховуючи вище викладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дані адміністративні правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття,а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.
Згідно ст. 40-1 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.
Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
П О С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вигляді становить 17 000 (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення їй копії цієї постанови.
У разі не сплати штрафу в добровільному порядку, штраф підлягає стягненню в примусовому порядку в сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі грн. 00 коп.) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після спливу строку, встановленого законом для її апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги постанова судді набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя