Справа № 337/5224/23
Провадження № 3/337/1949/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Гнатик Галина Євгенівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Запоріжжі протокол серії ВАВ № 888094 та матеріали, які додані до протоколу, що надійшли з ДОП СП ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27.08.2023 року серії ВАВ № 888094, 27.08.2023 року, о 07-25 годині, ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила відносно свого вітчима ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме ображала нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою та вдарила рукою в обличчя.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала. Суду пояснила, що ОСОБА_2 , це її знайомий, який колись був її вітчимом, жив разом з матір`ю та який був винен матері гроші. Мама пішла до нього у ввечері, щоб забрати у нього борг, але він не відав. Коли вона разом з матір`ю пішли до ОСОБА_2 щоб забрати борг, у них виникла сварка, після чого він вдарив її рукою в обличчя і попав в живіт, після цього мати вдарила ОСОБА_2 по обличчю, а не вона. ОСОБА_2 вибіг з квартири, після чого її з матір`ю затримала поліція.

ОСОБА_2 , опитаний у судовому засіданні 24.10.2023 року пояснив, що раніше він мешкав з матір`ю ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , яку запросив до себе, а її донька ОСОБА_4 прийшла разом з ОСОБА_3 . Він попросив ОСОБА_1 налаштувати йому мобільний телефон, та налаштувала, але потім почала розмовляти з ним грубо, він зробив їй зауваження, та попросив піти з квартири. Відносно нього нецензурно не лаялася, а хто вдарив його по обличчю, сказати не може, бо не зрозумів хто.

Дослідивши складений відносно ОСОБА_1 протокол та матеріали, які додані до протоколу: пояснення ОСОБА_1 та інше, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у суді, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, відповідно до вимог ст. 245,280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно із диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_1 у провину, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеного статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждало!' особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ст. 1 даного Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

3 аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

При цьому, фізичне насильство має проявлятися у конкретних діях ляпасах, штовханні, щипанні, шмаганні, кусанні тощо, тобто має проявлятися у конкретних діях насильницького характеру.

З урахуванням вищевикладеного, пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що обставини домашнього насильства, описані у протоколі про адміністративне правопорушення, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки відсутні будь-які докази вчинення ОСОБА_1 вказаного адмінправопорушення, а опитаний у суді ОСОБА_2 не підтвердив факт завдання йому ОСОБА_1 домашнього насильства.

Крім того, ОСОБА_1 не є членом сфім`ї ОСОБА_2 , а перебувала у його квартирі за його запрошенням.

При цьому, конфліктна ситуація між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , за відсутності доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, завдання або можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять, як не містяться у протоколі і посилання на свідків події.

Згідно приписів ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v.Russia» заява №926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.173-2 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Така позиція суду повністю узгоджується з позицією Запорізького апеляційного суду по справі ЄУН № 337/1597/22.

Керуючись ст. 247 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП- закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її оголошення.

Суддя: Г.Є. Гнатик