ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1766/23 Справа № 172/1114/23 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, апеляційну скаргу адвоката Лащенка В.А., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце служби: розвідник-гранатометник 9 групи 11 роти 4 загону СпП в/ч НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

за участю:

адвоката Лащенка В.А. (в режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИВ:

Постановою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17000 гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Судом першої інстанції встановлено, 11 травня 2023 року о 18:00 год. солдат ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем, в умовах особливого періоду, перебував на території розташування підрозділу військової частини, з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Лащенко В.А., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі. Крім того, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

Зазначив, що розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 , про наявність відносно нього постанови останній дізнався 14.07.2023 року, коли отримав її у суді першої інстанції. Просив визнати причини пропуску строку поважними.

Вважає постанову суду першої неповною та необ`єктивною.

Вказує, що ОСОБА_1 категорично заперечує факт складання спірного протоколу відносно нього. Зазначає, що ОСОБА_1 не підписував протокол, огляд на стан сп`яніння він не проходив та йому не пропонували пройти такий огляд.

Зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що посадова особа, яка склала протокол є особою, якій надано право складати протокол. Також матеріали справи не містять наказу про призначення майора ОСОБА_2 на дану посаду.

До апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, але його неявка, відповідно до приписів ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції в режимі відеоконференції захисник Лащенко В.А. підтримав доводи поданих апеляційних скарг, просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданих апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч. 3 ст. 172-20 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, - вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як вбачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про військове адміністративне правопорушення серії №368 від 11 травня 2023 року; акт відмови від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 11.05.2023; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; копією військового квитка серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 ; службова характеристика; копію витягу з наказу №118 від 26.04.2023.

Аналіз досліджених під час судового та апеляційного розгляду доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у його перебуванні в стані алкогольного сп`яніння під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а тому доводи апелянта щодо відсутності належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення є неспроможними.

Як вбачається зі змісту цього протоколу, в ньому зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол №368 про військове адміністративне правопорушення від 15 жовтня 2022 року, складений ТВО командиру 4 загону спеціального призначення ВЧ НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 . Під час складання протоколу були присутні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень у будь-якому вигляді, а також відмовився від підпису протоколу.

Зауважень до протоколу у відповідних графах ОСОБА_1 не зазначено.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 не є посадовою особою, якій надано право складати протокол про адміністративне правопорушення, є безпідставним, оскільки згідно з п.п. 1, 11, 14 ч. 1 ст. 255 КУпАП, мають право складати протоколи про адміністративне правопорушення, зокрема, передбачене ст. 172-20 КУпАП, органи управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, прокурор та командири (начальники) військових частин (установ, закладів), командири підрозділів, які уповноважені на те командирами (начальниками) військових частин (установ, закладів), відповідно.

Твердження ОСОБА_1 , що його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння не була належним чином засвідчена, зокрема, підписами свідків, а також посадової особи, яка склала протокол, спростовується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , де останні підтвердили факт перебування ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та відмову останнього від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.5,6).

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять, а тому, доводи апеляційної скарги у цій частині є непереконливими.

Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість свідків або будь-яку зацікавленість командира військової частини НОМЕР_1 у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, а будь-яких доказів щодо відсутності у його діях вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.

Відтак, доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і безпідставними. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ним уникнути установленої законом відповідальності за скоєне.

Викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки він, як військовослужбовець, перебував у місці дислокації підрозділу з ознаками алкогольного сп`яніння в умовах особливого стану та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, відповідно до санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Лащенко Віктора Анатолійовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко