П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ікорська Є. С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого директором ПП «Упак 26»

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

З 06.09.2023 по 11.09.2023 у барі-ресторані за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 порушив порядок проведення розрахунків, а саме: не забезпечено програмування РРО - при реалізації товару в розрахунковому документі не зазначено код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизної групи товару, при реалізації підакцизної продукції проведення розрахункових операцій в готівковій та безготівковій формі без роздрукування та без видачі відповідних розрахункових документів (фіскальних чеків), чим порушив п. 1, п. 2, п. 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зі змінами та доповненнями, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на адресу суду не надходило.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП неприбуття у судове засідання правопорушника не перешкоджає розгляду справи. З огляду на те, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від якої не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим причини неявки правопорушника до суду визнані неповажними, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суддя вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 31459 від 21.09.2023, копією акта фактичної перевірки від 12.09.2023, копією паспорта та РНОКПП ОСОБА_1 .

Як убачається з копії акту перевірки, ОСОБА_1 зазначив, що зауважень до акта перевірки не має.

Аналізуючи докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, вважаю, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, а її вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, стимулювання її до правомірної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність вважаю за необхідне застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 155-1, 280, 283, 284, 291 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя Єлізавета ІКОРСЬКА