ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2054/23 Справа № 932/6634/23 Суддя у 1-й інстанції - Татарчук Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2023 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 265640 від 10.07.2023 року, 10 липня 2023 року о 06:30 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ford Transit» НОМЕР_1 , в м. Дніпро по вул. Шинній, буд. 2А, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», результат склав 0,52 ‰. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, задовольнити апеляційну скаргу та закрити провадження щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування поважності причин пропущеного строку вказує, що останній день граничного строку припадав на вихідний день, тому апеляційну скаргу подав в наступний робочий день, тобто 11.09.2023 року.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню через грубі порушення.

Вказує, що суд першої інстанції проігнорував той факт, що під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, в тому числі, й право на надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Зазначає, що під час проведення його огляду технічні засоби відеозапису застосовані формально та не дають змоги пересвідчитись у відповідності проведеного огляду та фіксації його результатів, адже вони уривчасті, непослідовні та неповні. Протокол про адміністративне правопорушення містить запис про застосування двох камер, однак матеріали справи містять тільки запис однієї нагрудної відеокамери.

Вважає, що матеріали справи не містять доказів того, що поліцейським перед проведенням огляду були роз`яснені особі процедура його проведення.

Вислухавши ОСОБА_1 , перевірив доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, вважаю їх такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.

Вирішуючи питання дотримання строку оскарження судового рішення зважаю на дотримання ОСОБА_1 вимог ст. 294 КУпАП, а тому строк на апеляційне оскарження постанови судді не порушено, у зв`язку з чим його поновлення не потребує.

Доводи апеляції щодо порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП, вважаю прийнятними.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського, покладеного в основу оскарженої постанови, вбачається, що він містить фрагментарну перерву у часі фіксування перебігу подій, які відбувалися 10.07.2023 року, в цілому не відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки не містить запису іншої нагрудної камери поліцейського, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 265640, та не підтверджує факт згоди ОСОБА_1 з проходженням огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, хоча з відеозапису і вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений технічним засобом за добровільної згоди ОСОБА_1 , що не заперечується останнім, однак на ньому відсутня чітка згода особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, саме з показами, тобто результатом проведеного тесту за допомогою приладу Драгер.

В долученому до матеріалів справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де мається запис про результати огляду і згоду ОСОБА_1 з ним, відсутня дата та свідки, які б підтвердили його згоду, враховуючи те, що на відеозаписі відсутній фрагмент його згоди саме з показами, тобто результатом проведеного тесту за допомогою приладу Драгер, а тому такий акт є недопустимим доказом.

За наведених обставин, ствердження ОСОБА_1 , що він був обмежений в своєму волевиявленні щодо заперечень результатів проведеного огляду за допомогою приладу Драгер та необхідності перевірки цих показників у медичній установі, не спростовані матеріалами справи, що не було з`ясовано судом першої інстанції.

Наведені вище обставини, за відсутності належного та безсумнівного підтвердження правильності проведеного огляду особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за допомогою приладу газоаналізатора Alcotest Drager 6820 № 0072, згоди ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду за його допомогою, зумовлює визнання проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП недійсним.

Інші наявні докази в матеріалах справи, не є достатніми для підтвердження безсумнівної винуватості ОСОБА_1 в скоєні інкримінованому йому адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності настає саме за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Зважаю також на застосування загальноприйнятого європейського стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

За вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. В Україні діє принцип презумпції невинуватості. Само по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності інших даних на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, з огляду на те, що винуватість ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись п.1 ст. 247, 268, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Кононенко