КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року місто Київ

Справа № 753/9059/23

Апеляційне провадження № 33/824/4376/2023

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О. В. розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 22 серпня 2023 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого лікарем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 441837, 23 травня 2023 року о 20-й годині 10 хвилин в м. Києві на перехресті вул. А.Ахматової та просп. Григоренка, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_1 рухався по вул. А.Ахматової та виїхав на перехрестя з просп. Григоренка на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим спричинив зіткнення з транспортним засобом «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_2 водій ОСОБА_1 , який закінчував маневр на перехресті, чим спричинив матеріальні збитки, тобто порушив п. 8.7.3 ґ ПДР України.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 22 серпня 2023 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з такою постановою, ОСОБА_1 01 вересня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 22 серпня 2023 року та прийняти нову постанову, якою визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що є незаконними висновки суду зроблені на підставі припущень спеціаліста тієї обставини, що ОСОБА_2 рухався на зелений сигнал світлофора.

Вказує, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини справи та докази. Суд проігнорував відсутність в матеріалах справи відеозапису з камер спостереження, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зазначає, що локалізація та характер пошкоджень не є свідченням того на який сигнал світлофора рухались авто.

Посилається на те, що суд в оскаржуваній постанові грубо порушив презумпцію невинуватості ,та фактично констатував вину ОСОБА_1 в порушені правил дорожнього руху, що спричинили ДТП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав які у ній викладені, скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 22 серпня 2023 року та прийняти нову постанову, якою визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, проси залишити постанову Дарницького районного суду міста Києва від 22 серпня 2023 року без змін.

Враховуючи положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст.7 КУпАПУкраїни ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним право-порушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про відсутність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, наведених у протоколі, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесені постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що працівниками поліції при складанні протоколу не було вказано, яким чином було встановлено, що ОСОБА_2 рухався на забороняючий сигнал світлофору. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції до протоколу долучили відео з камер спостереження, але в матеріалах справи воно відсутнє.

Аналізуючи встановлені у судовому засіданні обставини дорожньо-транспортної пригоди, механізм утворення механічних пошкоджень та їх локалізацію згідно схеми ДТП, пояснень обох учасників події, яка мала місце 23 травня 2023 року суд дійшов до висновку, що на момент зіткнення водій автомобіля марки «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_1 рухався на дозволяючий сигнал світлофора на перехресті вул. А.Ахматової та просп. Григоренка у місті Києві, а тому надавати дорогу повинен був саме автомобіль «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_2 , який виконував маневр розвороту, відповідно до п. 16.6 ПДР України.

Оскільки, в суді не було встановлено порушень водієм автомобіля Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_1 , п. 8.7.3 ґ ПДР України Правил дорожнього руху України, провадження по притягненню до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 1.1 Розділу 1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3. ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 124 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 441837, 23 травня 2023 року о 20-й годині 10 хвилин в м. Києві на перехресті вул. А.Ахматової та просп. Григоренка, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_1 рухався по вул. А.Ахматової та виїхав на перехрестя з просп. Григоренка на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим спричинив зіткнення з транспортним засобом «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_2 водій ОСОБА_1 , який закінчував маневр на перехресті, чим спричинив матеріальні збитки, тобто порушив п. 8.7.3 ґ ПДР України.

Відповідно до письмових пояснень водія ОСОБА_2 , він рухаючись по вул. А. Ахматової потрапив в ДТП їдучи в напрямку вул. Харківська. На перехресті вул. А. Ахматової та пр. Григоренка, яке він проїжджав на зелене світло світлофора і в цей момент сталося зіткнення в ліву частину автомобіля з автомобілем сірого кольору Шкода,який перетинав перехрестя пр. Григоренка в сторону вул. Здолбунівська.

Згідно письмових пояснень водія ОСОБА_1 , наданих після ДТП, він рухаючись з вул. А. Ахматової на зелене світло повернув ліворуч на вул. Григоренко, зупинився на роздільній смузі. З правої сторони його закрив Мерседес і йому справа нічого було не видно. Потім Мерседес поїхав і він за ним, тут удар і тільки тоді він побачив ОСОБА_3 . Хонда вдарила його в праве крило і бампер. Хонду відкинуло на тротуар і вона проїхала метрів 25-30 під бровкою.

Згідно п. 8.7.3 ґ ПДР України, жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

До матеріалів справи працівниками поліції не долучено відеозапису на підставі якого було встановлено проїзд водія ОСОБА_2 на жовтий сигнал світлофора, на запит апеляційного суду такий запис також не надано.

З циклограми роботи світлофорів на перехресті просп. Григоренка - вул. Ахматової у м. Києві в період часу з 19.45 години до 20.30 години встановити що водій ОСОБА_2 рухався на жовтий сигнал світлофора не вбачається за можливе.

Як зазначено судом першої інстанції: «Допитаний в судовому засіданні спеціаліст КП «Центр організації руху» ОСОБА_4 суду показав, що вказати на який точно сигнал світлофору рухався той чий інший автомобіль без відеозапису неможливо. Можливо таке, що обидва автомобілі рухались на зелений сигнал світлофору, але для автомобіля «Шкода», він міг закінчитись раніше».

Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, що підтверджують факт проїзду водія ОСОБА_2 на жовтий сигнал світлофора.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини справи та докази, проігнорував відсутність в матеріалах справи відеозапису з камер спостереження, що призвело до неправильного вирішення справи - відхиляються апеляційним судом як безпідставні.

Відповідно дост. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихст. 255 цього Кодексу.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є безумовним та беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, якщо відсутні інші належні і допустимі докази.

При цьому суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки у такому разі суд бере на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд в оскаржуваній постанові порушив презумпцію невинуватості та фактично констатував вину ОСОБА_1 в порушені правил дорожнього руху, що спричинили ДТП, не приймаються апеляційним судом до уваги.

Суд першої інстанції лише вказував, що надавати дорогу повинен був саме автомобіль «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_2 , який виконував маневр розвороту, відповідно до п. 16.6 ПДР України. Вина особи в даному випадку не встановлювалась.

Такий висновок повністю відповідає, наявним матеріалам та вимогам ПДР, яких недотримався інший учасник ДТП.

Доводів, які б спростовували висновки, викладені в оскаржуваній постанові, або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті оскаржуваної постанови судом першої інстанції, а також відповідних додаткових доказів в апеляційній скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано. Досліджені судом першої інстанції докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про відсутність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 22 серпня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В. Желепа