ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/16343/23

Провадження № 33/4820/489/23

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Півовара В.О.

захисника Орєхова А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 гривень 80 коп.

Відповідно до постанови судді, 14.06.2023 о 22 год. 11 хв. ОСОБА_1 у м. Хмельницькому по вул. Кошарського, 22/1 керував автомобілем Geely д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9(а) ПДР України і вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», результат тесту позитивний - 2,26 проміле.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а матеріали справи про адміністративне правопорушення надіслати на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Вважає, що суд першої інстанції не виконав свого обов`язку та неповно провів судовий розгляд, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

ОСОБА_1 зазначає, що суд невмотивовано відхилив клопотання про виклик у якості свідків інспекторів патрульної поліції, які складали на ОСОБА_1 матеріали про адміністративне правопорушення, не виявив бажання розглядати доводи захисника, докази досліджував вибірково, а відеозапис взагалі не був досліджений.

На думку особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності з цього відеозапису вбачається, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 було зупинено під приводом порушення останнім правил дорожнього руху, а саме проїзд без ближнього світла фар та не включення поворотів при проїзду по вулицях, але в матеріалах справи відсутні будь-які докази порушення вище вказаних правил дорожнього руху. Відповідно, ОСОБА_1 вважає, що підстави для зупинення його транспортного засобу були відсутні та повністю надуманими, тому подальші вимоги поліції до ОСОБА_1 про проходження огляду на стан сп`яніння були незаконними, водій не мав обов`язку їх виконувати, у зв`язку з чим всі зібрані докази по справі є недопустимими, оскільки отримані внаслідок неправомірної зупинки.

Апелянт зазначає, що всупереч Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735, огляд водія проводився без зазначення чітких ознак алкогольного сп`яніння, не було дотримано умови присутності двох свідків при проведенні такого огляду, а в направленні на огляд зазначено, що особу у заклад охорони здоров`я доставив капітан поліції ОСОБА_2 , що фактично суперечить іншим матеріалам справи.

Крім того, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння у полях, де мають зазначатися ПІБ свідків, зазначені номери невідомого походження, що на думку ОСОБА_1 , свідчить про порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння.

З протоколу вбачається, що акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів до нього не додавався, тому цей документ не може вважатися доказом.

ОСОБА_1 також звертає увагу, що більшість часу на відео він перебуває поза кадром, а поліцейський здійснює зйомку на свій телефон. На відео не зафіксований процес продуття ОСОБА_1 драгеру, результат такого огляду та відмова останнього від проходження огляду в медичному закладі. Вважає, що відеозапис є монтажем, оскільки не є безперервним.

Окрім того, ОСОБА_1 зазначає, що водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність у матеріалах справи акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Позиції учасників судового провадження

У судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, про поважні причини неявки не повідомив, за таких обставин його неявка не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП.

У судовому засіданні захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Орєхов А.В. підтримав доводи апеляційної скарги, просив постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 липня 2023 року скасувати, справу надіслати на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Заслухавши захисника адвоката Орєхова А.В., який просив задовольнити апеляційні вимоги у повному обсязі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, а матеріали справи про адміністративне правопорушення надіслати на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги про направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду суперечать наведеним повноваженням суду апеляційної інстанції щодо прийняття рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги. Між тим, оскільки суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, розглядаючи доводи апеляційної скарги апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддею суду першої інстанції було дотримано вказаних вимог закону, зміст постанови про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 відповідає вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП, справу суддею розглянуто відповідно до вимог статті 280 КУпАП.

Так, у ході судового розгляду встановлено, що 14.06.2023 о 22.11 год. ОСОБА_1 у м. Хмельницькому по вул. Кошарського, 22/1 керував автомобілем Geely в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», результат тесту позитивний - 2,26 проміле.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у діях водія ОСОБА_3 порушення пункту 2.9.(а) Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В межах провадження у справі про адміністративне правопорушення для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом та факт перебування водія під час керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Факт керування транспортним засобом 14 червня 2023 року ОСОБА_1 не оспорюється у поданій скарзі.

З аналізу змісту пункту 1 статті 247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п.2.9.а ПДР України, за обставин, викладених у постанові судді першої інстанції, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, роздруківкою приладу драгер, згідно з якою ОСОБА_1 14.06.2023 року о 22 год. 22 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння - 2,26 ‰, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозаписом з місця події.

Наведені докази, в тому числі і відеозапис, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення.

Стосовно апеляційних доводів про відсутність у працівників поліції законних підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 14 червня 2023, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи щодо нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то вони не заслуговують на увагу.

Положеннями пункту 8 та пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України. Тоді як згідно пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції зупиняти транспортний засіб, перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів та вимагати пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції кореспондується із обов`язками водія, передбаченими вказаними Правилами дорожнього руху.

Необхідно наголосити, що відповідно до статті 31 Закону України № 580-VIII поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, серед яких фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння, які поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Наведені в апеляційній скарзі доводи апелянта про те, що долучені до протоколу відеозаписи події правопорушення є неналежними доказами, оскільки є монтажем та складаються із окремих фрагментів є необґрунтованими.

Наданими суду відеозаписами зафіксовані реальні події, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити дійсні обставини справи, які чітко вказують на ОСОБА_1 як на правопорушника, який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено за результатом пройденого на місці зупинку огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу DRAGER ALKOTEST 6820, який показав результат 2,26 ‰ .

Слід зазначити, що надані відеозаписи сумнівів щодо достовірності та допустимості не викликають, оскільки не містять ознак фальсифікації, фабрикації, чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 та містять відеофайли, які є цілісними, безперервними і повністю відтворюють обставини вчиненого водієм правопорушення. На відео зафіксований факт зупинки автомобіля та процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, яка відображена достатньо повно для можливості констатувати її законність.

Таким чином, долучені відеозаписи є належними та допустимими доказами, оскільки отримані у встановленому законом порядку, відеозапис містить обставини події правопорушення, на ньому зафіксовано весь хід спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, вказані відеозаписи дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Так, з переглянутого в суді апеляційної інстанції відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , вказавши причиною зупинки порушення останнім правил дорожнього руху, що не заперечувалось водієм ОСОБА_4 , в ході спілкування із водієм, працівниками поліції було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю із порожнини роту, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. у зв`язку з чим поліцейські пропонують ОСОБА_4 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, на що він погодився та пройшов огляд на місці зупинки.

Таким чином, працівники патрульної поліції, зупинивши автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який порушив ПДР, діяли в межах своїх повноважень, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху незгода водія із причинами зупинки транспортного засобу або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Тому доводи апелянта, про те, що у працівників поліції не було підстав на зупинку транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , а тому всі зібрані докази по справі є недопустимими, оскільки отримані внаслідок неправомірної зупинки та складені процесуальні документи щодо ОСОБА_1 не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є неспроможними.

Інспектором поліції в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. З чого слідує, що працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За змістом розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОН України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з дослідженими матеріалами справи та відеозаписами, поліцейськими не було допущено порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складений згідно з формою, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

Стосовнодоводів апеляції, що поліцейськими при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння не було дотримано умови присутності двох свідків при проведенні такого огляду, то вони не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків тільки в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

Враховуючи, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів та із застосуванням технічних засобів відеозапису, матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, тому у даному випадку не було потреби у присутності двох свідків та у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів замість ПІБ свідків поліцейським зазначено номера нагрудних відео реєстраторів 475019 та 470542, посилання на які міститься у протоколі про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Графа «до протоколу додається» містить посилання на долучення до протоколу акту огляду, чеку приладу «Драгер», відеозапису, зазначено про відсутність свідків.

Тому доводи апелянта про те, що акт огляду на стан сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів не може вважатися доказом є безпідставними, оскільки вказаний акт долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, який складений з дотриманням вимог наведеної Інструкції, відсутні підстави вважати його недійсним.

З наданих матеріалів відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу, не заперечував результат тесту - 2,26 проміле, на пропозицію поліцейського поїхати в медичний заклад для огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився та весь час перебував поряд із працівниками поліції.

Доводи, що ОСОБА_1 не перебував в автомобілі поліцейського, коли той складав протокол не заслуговують на увагу, оскільки діючими нормами КУпАП не передбачено, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна знаходитися поруч з поліцейським, наявний протокол оголошений поліцейським Власюку К.С. та підписаний ОСОБА_1 , відсутні передбачені законом підстави для визнання цього протоколу про адміністративне правопорушення недійсним та неналежним доказом.

Твердження ОСОБА_5 у поданій апеляційній скарзі про те, що працівник поліції здійснював зйомку на власний телефон є надуманими, оскільки з досліджених матеріалі справи чітко вбачається, що весь хід спілкування з водієм ОСОБА_1 було зафіксовано нагрудним відеореєстратором №495019, відеозапис з якого доданий до протоколу про адміністративне правопорушення та зазначений у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння (а/с 1, 4).

Щодо доводів про невідповідність інформації в направленні на огляд, де зазначено, що особу у заклад охорони здоров`я доставив капітан поліції ОСОБА_2 , що фактично суперечить іншим матеріалам справи, то вони є неспроможними, оскільки водій ОСОБА_1 після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, погодився з результатом та відмовився їхати до медичного закладу.

Таким чином, огляд на стан сп`яніння було проведено з дотриманням порядку, передбаченого статтею 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОН України від 09.11.2015 № 1452/735.

Отже, окреслені обставини у своїй сукупності підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та безумовно вказують на наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Що стосується тверджень ОСОБА_1 про порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП під час розгляду справи через незадоволення клопотання про виклик у судове засідання працівників поліції для допиту як свідків, то вони не заслуговують на увагу.

Так, відповідно до вимог статей 278, 279 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує серед інших також і питання: чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. На засіданні при розгляді справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Тож, апеляційний суд не вбачає у діях суду першої інстанції ознак порушення прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 268 КУпАП під час розгляду справи через незадоволення клопотання про виклик у судове засідання працівників поліції для допиту як свідківі не може погодитися з наведеними вище доводами особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності про порушення судом першої інстанції права на захист та принципу рівності сторін у процесі витребуванням доказів, оскільки за наявної сукупності раніше згаданих доказів, відсутність даних свідків у судовому засіданні ніяк не вплинула на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні.

Доводи правопорушника ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом також не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наданими відеозаписами.

Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Отже, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП, у межах передбаченого статтею 38 КУпАП строку.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 24 липня 2023 року, оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя