Номер провадження: 33/813/269/23
Номер справи місцевого суду: 496/6332/21
Головуючий у першій інстанції Буран В. М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2023 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 496/6332/21

Номер провадження: 33/813/296/23

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участю секретарів судового засідання Власенко С.І., Зєйналової А.Ф.к.,

Особи, які прийняли участь у розгляді справи:

- особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

- захисник адвокат Чижов Віталій Андрійович,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Чижова Віталія Андрійовича, діючого інтересах ОСОБА_1 , на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 16 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 16 грудня 2022 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі - 496,20 грн..

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, згідно протоколу серії ДПР18 №169174 від 18.12.2021 року встановлено, що 18.12.2021 року о 00:10 годині в с. Кам`янка вул. Центральна, 21, водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 2102, д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння очей) від проходження медичного огляду в медичному закладі на стан сп`яніння водій відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.5 ПДР України, відповідальність за дане правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Чижов В.А., діючий в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову суду першої інстанції скасувати. Провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що судом не було враховано, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення свідки не були присутні під час його складання. Зазначені їх дані номеру телефону та адреси не існують. Жодними доказами не підтверджується, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. За кермом перебував ОСОБА_2 .. Жодних доказів відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, крім неправдивих свідчень свідків, матеріали справи не містять.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Чижов В.А. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що за кермом автомобіля ВАЗ був громадянин ОСОБА_2 .. Під час зупинки транспортного засобу громадянин ОСОБА_1 перебував на пасажирському сидінні. Під час розмови з працівниками поліції між ними та ОСОБА_1 сталась сварка. Тому працівники поліції, взяли у ОСОБА_1 паспорт та склали на останнього протокол про адміністративне правопорушення. Жодних свідків працівниками поліції не було залучено при складені протоколу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції зазначив у мотивувальній частині постанови, що суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, за кваліфікуючою ознакою керування транспортними засобами особами, з ознаками алкогольного сп`яніння, відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За результатами дослідження апеляційним судом у судовому засіданні зазначених вище доказів встановлені наступні обставини.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №169174 від 18.12.2021 року зазначається, що 18.12.2021 року о 00:10 годині в с. Кам`янка вул. Центральна, 21, водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 2102, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння очей) від проходження медичного огляду в медичному закладі на стан сп`яніння водій відмовився у присутності двох свідків.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Відповідно п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 р. № 100, встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Відповідно до виписаних у ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

За змістом ст. 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, обставини та суть адміністративного правопорушення повинні бути чітко викладені в протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 2.5 ПДР.

В силу п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Між тим, як зазначалося вище відеозапис подій в матеріалах справи відсутній.

Так, апеляційним судом було неодноразово вжито заходи щодо витребування відеозапису вищевказаних подій. Між тим, відеозапис вищевказаних подій до апеляційного суду не надійшов.

24.07.2023 року на запит суду про надання відеозапису з нагрудних камер, щодо подій, які відбулись 18.12.2021 року, Одеським районним управлінням поліції №2 ГУНП в Одеській області було повідомлено, що надати повний відеозапис події не вдається можливим у зв`язку із сплином часу зберігання (а. с. 149).

Крім того, апеляційним судом неодноразово було викликано поліцейського ВРПП ОРУП №2 старшого сержанта поліції Лободу Олександра Вікторовича, який оформлював протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №169174 відносно ОСОБА_1 18.12.2021 року, з метою надання пояснень.

На неодноразові виклики поліцейський ОСОБА_4 до апеляційного суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під виливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція) визначено ознаки наркотичного сп`яніння.

У відповідності п. 6 розділу 1 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

Відповідно до п. 4 розділу 2 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Пунктом 6 розділу 2 Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, що кореспондується із приписами ст. 266 КУпАП.

Згідно ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

До матеріалів справи долучені пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ..

Апеляційний суд неодноразово викликав вказаних осіб для допиту в якості свідків для надання пояснень з приводу обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та в письмових поясненнях вказаних осіб.

Однак, на виклик суду вказані особи не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Крім того, відповідно до пояснень свідка ОСОБА_5 зазначено, що останній проживає за адресою - АДРЕСА_1 .

Відповідно до відповіді Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області, відсутні відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 за даними будинкових книг Вигодянської сільської ради та в Реєстрі Територіальних громад.

Зазначений у протоколі номер телефону свідка ОСОБА_6 є неактивним.

З огляду на вищевказане, апеляційний суд вважає, що вказані пояснення свідків не можуть бути взяті до уваги в якості доказів, оскільки наявний сумнів в їх дійсності.

З огляду на вказане, приймаючи до уваги, що матеріалами справи не підтверджується керування ОСОБА_1 транспортним засобом та момент його зупинки, та що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння на місці зупинки була отримана працівниками поліції в присутності свідків, адреса яких зазначена невірно і які не з`явилися до апеляційного суду, суд приходить до висновку, що дії працівників поліції щодо визначення знаходження водія у алкогольному стані, відмови від проходження такого огляду вчинені з порушенням передбаченої законодавством процедури.

Суд апеляційної інстанції не вважає достатніми наявні у справі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції не вважає достатнім доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №169174 від 18.12.2021, з огляду на те, що матеріалами справи не підтверджено керування транспортними засобами ОСОБА_1 , а огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції проводився за відсутності двох свідків та відсутності відеозапису з нагрудних камер.

Таким чином, неправильно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки такий висновок не ґрунтується на об`єктивних доказах.

У результаті перевірки матеріалів справи та доводів апеляційної скарги, аналізу наявних у справі доказів, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеними.

Згідно з приписами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд зазначає, в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі № 1-135/2018 (5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Оскільки матеріали справи не містять допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то постанову суду першої інстанції необхідно скасувати, а провадження у справі закрити згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 247, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Чижова Віталія Андрійовича, діючого інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 16 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати. Прийняти нову постанову.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін