Справа № 308/6766/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
26.09.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу захисниці особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Горват (прізвище до одруження) ОСОБА_1 , адвокатки Ковальчук О. В.,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 квітня 2022 року,
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянку України, тимчасово не працює, реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий,
Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість грн 20 коп) грн.
Згідно з постановою, 18.05.2021, о 13 год 16 хв, у м. Чоп, вул. Берег водій ОСОБА_4 в стані наркотичного сп`яніння керувала транспортним засобом марки «Дейво «Ланос», номерний знак НОМЕР_1 , огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку проводився лікарем наркологом в м. Ужгород, вул. П. Комуни, 40. Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі адвокатка Ковальчук О. В. вказує на те, що постанова судді є незаконною та підлягає скасуванню. Зазначає, що матеріали справи не містять доказів про відсторонення водійки від керування автомобілем та передачі транспортного засобу для керування іншій особі. Також зазначає, що всупереч вимогам закону, освідування ОСОБА_5 (прізвище до одруження) ОСОБА_1 було проведено не в межах двох годин із моменту виявлення підстав для його проведення. Звертає увагу на те, що наявний у справі відеоматеріал не може бути належним доказом у справі, оскільки про технічний засіб відсутні будь які відомості, у протоколі взагалі не зазначено його номер. Вказує і на те, що огляд у медичному закладі проведено з порушеннями, оскільки дані, отримані в результаті тестування є лише попереднім результатом, зразки із позитивним результатом повинні бути підтверджені не результатами тестування за допомогою «Spiner», а більш специфічним методом. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_6 (прізвище до одруження ОСОБА_7 ), складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 , та її захисниці, адвокатки Ковальчук О. В., неявка яких, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб, береться до уваги те, що вказані вище особи були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак до апеляційного суду не з`явились, клопотань та заяв про відкладення судового засідання на інший день не подавали. Окрім того, приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб, суд апеляційної інстанції бере до уваги і те, що розгляд справи неодноразово відкладався, а саме: 03.04.2023 (а. с. 100), 26.06.2023 (а. с. 103), а також той факт, що ОСОБА_4 жодного разу не з`явилась на розгляд справи, бере до уваги практику Європейського Суду з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», у якому чітко зазначено, що сторони в розумні інтервали часу повинні вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження; констатує, що неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 та її захисниці, адвокатки Ковальчук О.В., відповідно до ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду таке.
Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Приписами ст. 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_4 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_4 цього адміністративного правопорушення.
Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №235689, 18.05.2021, о 13 год 16 хв, у м. Чоп, вул. Берег водій ОСОБА_4 керувала транспортним засобом марки «Дейво «Ланос», номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку проводився лікарем наркологом в м. Ужгород, вул. П.Комуни, 40. Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП. У протоколі також вказано, що у водійки тимчасово вилучені документи: посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 26.04.1996 та надано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_3 від 18.05.2022. Своїми підписами у протоколі ОСОБА_4 підтвердила, що зміст процесуального документу їй відомий, копію його отримала.
Висновком лікаря нарколога КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ» №327 від 18.05.2021 ОСОБА_8 щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння підтверджено, що водійка ОСОБА_4 перебуває у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання амфетаміну. З висновком ОСОБА_4 ознайомилась, що підтверджується її особистим підписом (а. с. 2).
Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №925408, за порушення вимог ч. 5 ст. 121 КУпАП до ОСОБА_4 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень (а. с. 3).
Вказані у протоколі обставини підтверджуються рапортом поліцейського Черяник А. А. (а. с. 4), актом медичного огляду №327 від 18.05.2021, відповідно до якого ОСОБА_4 було направлено на огляд о 15 год 42 хв, освідування відбулося о 16 год 20 хв 18 травня 2021 року лікарем ОСОБА_8 . У медичному акті також вказано, що у ОСОБА_4 напружена поведінка, бліда шкіра обличчя, розширені зіниці очей, реакція на світло млява. Результат лабораторного тестування біологічного середовища сечі, виявився позитивним, тобто лікар медичного закладу КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ» констатував, що ОСОБА_4 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (а. с. 46).
Відеозаписом з бодікамер поліцейських, який міститься на DVD-диску зафіксовано момент зупинки транспортного засобу, за кермом якого перебуває ОСОБА_4 та складання лікарем медичного висновку за результатами проходження огляду ОСОБА_4 на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, який після проведення вищевказаних обстежень та досліджень констатував, що ОСОБА_4 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_4 не висловлювала ані заперечень ані своєї незгоди з результатами тестування.
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими та зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_4 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР та винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що працівник поліції Черяник А. А. був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанови про накладення адміністративного стягнення.
Крім того, апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних і про те, що в лікаря - нарколога КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ», яка проводила огляд ОСОБА_4 на стан наркотичного сп`яніння та склала висновок про перебування останньої у стані наркотичного сп`яніння, були підстави для фальсифікації вищевказаних документів щодо ОСОБА_4 а також для її обмови у перебуванні у такому стані, у підтвердження цих даних також відсутні які-небудь належні докази.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які би свідчили про зацікавленість поліцейського та лікаря - нарколога у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_4 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди на проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я та підпису наявних у матеріалах справи документів, зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення та медичному висновку, на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказані поліцейський та лікар при виконанні свої посадових обов`язків діяли в межах наданих їм повноважень.
При оцінці тверджень апелянтки про те, що всупереч вимогам закону, освідування ОСОБА_4 було проведено, не поза межами двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, апеляційний суд такі відхиляє і звертає увагу на те, що підстав для визнання вказаних доводів такими, що тягнуть визнання недійсними результатів огляду і скасування судового рішення не має.
Так, відповідно до п. 9 Розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Тобто, поліцейський повинен доправити особу щодо якої є підстави вважати, що вона перебуває в стані наркотичного сп`яніння до закладу охорони здоров`я для проведення огляду з метою встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи, протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Вказані вимоги Інструкції були повністю виконані поліцейськими, оскільки як убачається з матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №235689, ОСОБА_4 було зупинено о 13 год 16 хв, відповідно до змісту медичного висновку, водійку направлено працівниками поліції на освідування до медичного закладу о 15 год 42 хв, точним часом огляду є 16 год 20 хв. Тобто порушень, на які вказує апелянтка у апеляційній скарзі, і які можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено.
Необґрунтованими та безпідставними апеляційний суд визнає і доводи апеляційної скарги про те, що огляд у медичному закладі був проведений з порушеннями, оскільки дані, отримані в результаті тестування є лише попереднім результатом, зразки із позитивним результатом повинні бути підтверджені не результатами тестування за допомогою тесту «Spiner», а більш специфічним методом.
Доказів того, що лабораторне дослідження біологічного середовища на визначення наркотичного засобу або лікарської речовини (амфетамін) було проведено з порушеннями, позаяк наявні результати не можуть визнаватись достовірними, матеріали справи не містять.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).
Так, згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є наявність однієї чи декількох ознак: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчі або неприродна блідість.
Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно з пунктами 7 та 8 розділу ІІІ цієї Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Та обставина, що огляд ОСОБА_4 проводився за допомогою мультитесту, який є видом експрес лабораторного дослідження, не ставить під сумнів висновок медичного огляду та висновок суду першої інстанції про керування ОСОБА_4 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.
Інструкцією виробника мультитестів, яка є загальнодоступною інформацією в мережі Інтернет, визначено, що при розгляді результатів тестування сечі на вміст будь-яких наркотичних речовин, у разі отримання попередніх позитивних результатів, необхідно керуватись клінічною картиною медичного огляду, тому підстав для сумніву в достовірності проведеного тесту в апеляційного суду немає.
Діагноз лікаря, який вноситься до акту медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, ставиться лікарем не тільки на підставі результатів тестування, він звертає увагу на клінічну картину, тобто на те, як водій себе поводить, на наявність ознак наркотичного сп`яніння: звужені чи розширені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння очей, сповільненість або навпаки підвищена жвавість, нечіткість при виконанні координаторних проб, ступінь порушення реакції та інші ознаки, які вказують на можливий стан сп`яніння. Клінічні дані в поєднанні із результатом мультитесту дають можливість визначити, чи перебуває особа під дією наркотичних речовин.
Висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 травня 2021 року № 327 зроблено лікарем не лише на підставі аналізу сечі на мультитест, як про це вказано в апеляційній скарзі, а на підставі даних, що містяться у акті медичного огляду особи, про що зазначено в самому висновку та що відповідає пункту 16 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_4 було встановлено у передбаченому законом порядку.
Окрім цього, право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_4 висновок лікаря від 18 травня 2021 року з підстав його неповноти або неправильності не оскаржувала, дії працівників медичного закладу у встановленому законом порядку не оспорювала, у тому числі не оспорювала результати тестування
За таких обставин, судом апеляційної інстанції не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам ст. 266 КУпАП, а також Інструкції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.
Доводи апеляційної скарги про те, що наявний у справі відеоматеріал не може бути належним доказом у справі, оскільки про технічний засіб відсутні будь які відомості, у протоколі взагалі не зазначено його номер, апеляційний суд відхиляє з огляду на те, що такі жодним чином не впливають на правильність та обґрунтованість висновків місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Окрім цього, право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.
Твердження апелянтки про те, що матеріали справи не містять доказів про відсторонення водійки від керування автомобілем та передачі керування цим транспортним засобом іншій особі спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, а саме змістом протоколу про адміністративне правопорушення, у якому чітко вказано, що у ОСОБА_4 тимчасово вилучені документи: посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 26.04.1996 та надано тимчасово дозвіл на право керування транспортними засобом серії НОМЕР_3 від 18.05.2021.
На інші доводи, які могли б слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, під час розгляду справи в апеляційному суді такі не встановлені.
Відтак, апеляційний суд вважає, що факт перебування ОСОБА_4 у стані наркотичного сп`яніння є доведеним, а отже у її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги правильності та обґрунтованості висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться виключно до незгоди апелянта з рішенням місцевого суду.
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодними чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення.
Отже, на підставі вищенаведеного, апеляційний суд доходить висновку, що місцевим судом ОСОБА_4 обґрунтовано визнана винуватою у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на неї накладено згідно зі ст. ст. 33 - 36 КУпАП, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушниці, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик свідків чи витребування доказів, стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_4 та адвокатка Ковальчук О. В., не з`явившись на розгляд справи, позбавила себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази у їх підтвердження.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подала адвокатка Ковальчук О. В. в інтересах ОСОБА_6 (прізвище до одруження ОСОБА_7 ), залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 квітня 2022 року, про притягнення ОСОБА_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН