20.09.2023 Єдиний унікальний номер 205/8004/23
Номер провадження 3/205/3805/23
П О С Т А Н О В А

20 вересня 2023 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі головуючого судді Костромітіної О.О., за участю секретаря Морозової С.Ю., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду міста Дніпропетровська надійшли матеріали з протоколом про адміністративне правопорушення №21П від 02.08.2023 року відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення №21П від 02.08.2023 вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 , письмово не повідомила службу охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_2 про виїзд за межі кордону України. 21.07.2023 року перетнула кордон з Україною та виїхала до Туреччини, з метою відпочинку. Відповідно до форми 12 Зобов`язання громадянина України у зв`язку з доступом, все перераховане у формі 12 було доведено, а також у окремому пункті до даної форми доведено про обов`язкове повідомлення служби державної таємниці військової частини НОМЕР_2 про виїзд з України.

Своїми діями (бездіяльністю) молодший сержант ОСОБА_2 грубо порушила вимоги п.696 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах організаціях» затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 18.12.2013 №939.

Дії ОСОБА_1 управлінням СБ України кваліфіковані за п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП не визнає, її захисником адвокатом Слободянюком Р.О. подано до суду клопотання про закриття провадження у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. В обґрунтування поданого клопотання адвокат посилався на те, що ознайомившись з матеріалами адміністративної справи було встановлено, що матеріали справи зібрані та сформовані з порушенням приписів КУпАП, а також ґрунтуються на непрямих доказах та поясненнях посадових осіб, що не засвідчують вину ОСОБА_1 . Розглядаючи протокол, який складно співробітниками СБ України майором ОСОБА_3 вбачається, що протокол складно в порушення ст.256 КУпАП, а саме відомості, які вказані в розділі 15 протоколу не містять обов`язкове визначення місце вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, відомостей про контрольно пропускний пункт державного кордону, населений пункт тощо, так і не вказаний час в який відбулося його перетинання. Крім цього, протокол відносно ОСОБА_1 складний в порушення вимог ст.254 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Так в матеріалах справи наявні докази, які свідчать, що уповноважена особа склала протокол поза межами строку визначеного ст.254 КУпАП. Зокрема, а.с.5 відображає, що 31.07.2023 року заступником керівника СіЗ ДВКР СБУ ОУВ «Запоріжжя» ОСІВ «Таврія» Поплавським В., яким запропоновано скасувати доступ до державно таємниці. Разом з цим, про вчинення можливого правопорушення командиром військової частини НОМЕР_2 від 22.07.2023 року було повідомлено начальника 2-го відділу 5 управління ДВКР СБУ. Також форма протоколу не відповідає наказу Служби безпеки України 22.03.2017 року №173 «Про затвердження Інструкції про порядок оформлення в Службі безпеки України матеріалів про адміністративні правопорушення», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.04.2017 року за №506/30374, яким встановлено форму протоколу якого повинні складати співробітники СБУ. Також, в матеріалах справи наявна посадова інструкція за посадою ОСОБА_1 , якою визначено обов`язки за посадою. Згідно якої, обов`язків щодо роботи з документами, які мають відомості, що містять державну таємницю або інший гриф таємності не встановлено. Таким чином, покладання обов`язку на ОСОБА_1 щодо виконання заходів поза межами посадових інструкцій не може мати наслідків притягнення до адміністративної відповідальності. Крім цього, слід врахувати той факт, що відповідно до розпорядження вищого командування відділ фінансового забезпечення в/ч НОМЕР_2 було розміщено на території м. Дніпро, натомість в/ч НОМЕР_2 перебуває фактично у с.Піддубне Донецької області. Відтак наявність власного СОДТ як того вимагає постанова КМУ №939 від 18.12.2023 року та проходження інструктажу в реаліях сьогодення не є можливим, так як всі переміщення в службовий час повинно відбуватися за погодженням з командиром. У зв`язку з відсутністю наявних в матеріалах справи доказів вини ОСОБА_1 є підстави закрити провадження у справі з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 суду також пояснила, що вона отримувала доплату за доступ до державної таємниці, підписувала письмове зобов`язання громадянина України, про повідомлення у зв`язку з доступом до державної таємниці від 13.04.2023 року відповідним режимно-секретним органам про свій виїзд з України. Вона надавала рапорт про виїзд з України помічнику командира з фінансово-економічної роботи капітану ОСОБА_4 , який є її керівником, про свій виїзд з України. Рапорт про виїзд з України до служби охорони держаної таємниці вона не надавала.

Адвокатом Слободянюк Р.О. у судовому засідання підтримав зміст клопотання про закриття провадження по справі, надав суду пояснення аналогічні змісту клопотання.

В подальшому надав суду доповнення до клопотання в яких зазначив, що вивчивши протокол № 21 П, з преамбули протоколу вбачається, що протокол було складено співробітником СБУ майором ОСОБА_5 . Натомість на останній сторінці цього протоколу після підпису протоколу зазначено майор ОСОБА_6 . Отже неможливо встановити, яка сама особа склала протокол. Згідно матеріалів адміністративної справи про правопорушення відсутні відомості, документи, службові обов`язки (інструкції) про те, що співробітник СБУ майор ОСОБА_3 або майор ОСОБА_6 є уповноваженою особою на складання протоколу. Тому при розгляді протоколу необхідно встановити повноваження уповноваженої особи, як такої на яку покладений обов`язок складати протокол. Так всупереч спеціалізованого закону і Інструкції вказані відомості про посаду так і повноваження в протоколі вказані не були. Що свідчить про те, що протокол складено не повністю та не уповноваженою особою.

Звертає увагу суду, що форма протоколу не відповідає Додатку № 1 наказу Служба Безпеки України 22.03. 2017 № 173 «Про затвердження Інструкції про порядок оформлення в Службі безпеки України матеріалів про адміністративного правопорушення», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 квітня 2017 року за №506/3037, яким встановлено форму протоколу, який повинні складати співробітники СБУ. Відповідно до п.1 розділу 11 Інструкції у випадку виявлення факту вчинення адміністративного правопорушення уповноважені посадові особи складають протокол про адміністративне правопорушення із зазначенням у ньому відомостей відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП за збирають докази (ст.251 КУпАП). Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного, обґрунтованого судового рішення.

Також зазначає, що в матеріалах справи відсутній наказ командира про результати службового розслідування, який визначає вину військовослужбовця та застосовує до останнього заходи дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності, тому акт службового розслідування є неналежним доказом вини ОСОБА_1 . Просив закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що ОСОБА_1 є його підлеглою. Вона зверталася до нього з рапортом про надання їй відпустки. ОСОБА_1 має доступ до державної таємниці та отримувала за це доплату до заробітної плати. Вона не надавала йому рапорт-повідомлення про виїзд з України. Вона повинна була повідомити про це відповідні режимно-секретні органи, а не йому. Чи повідомляла ОСОБА_1 відповідні режимно-секретні органи про свій виїзд з України йому не відомо.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши додані до нього матеріали, суддя дійшов наступного.

Згідно з вимогами ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч.ч.1,2 ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №21П від 02 серпня 2023 року та Актом службового розслідування від 31 липня 2023 року, молодший сержант ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 , маючи доступ до державної таємниці, відповідно до форми 12 «Зобов`язання громадянина України у зв`язку з доступом до державної таємниці», грубо порушила вимоги п.696 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2023 року №939, не повідомивши службу охорони державної таємниці про свій виїзд з України. 21.07.2023 року перетнула кордон з Україною та виїхала до Туреччини з метою відпочинку.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1ст.212-2 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення №21П від 02 серпня 2023 року та Акту службового розслідування від 31 липня 2023 року, підтверджується дослідженими в судовому засіданні листом командира ВЧ НОМЕР_2 №314705 від 22.07.2023 року щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, листом заступника керівника СіЗ ДВКР СБУ ОУВ «Запоріжжя» ОСУВ «Таврія» №17/5-3844 нт від 31.07.2023 щодо вирішення питання про скасування ОСОБА_1 доступу до державної таємниці, листом командира ВЧ НОМЕР_3 від 01.08.2023 року яким повідомлено про скасування ОСОБА_1 доступу до державної таємниці за формою 3(три), копією закордонного паспорту ОСОБА_1 в якому зазначено відмітки перетину кордону України та виїзду з України, письмовим поясненнями військовослужбовців, копією письмового зобов`язання громадянина України у зв`язку з доступом до державної таємниці від 13.04.2023 року, яка підписана молодшим сержантом ОСОБА_1 та яким останній доведено про обов`язкове повідомлення відповідним режимно-секретним органам про свій виїзд з України; рапорт помічника командира бригади з фінансово-економічної роботи - начальника служби А7384 від 12.04.2023 року; копією журналу №25 обліку виїздів за кордон працівників, яким надано допуск до держаної таємниці НОМЕР_2 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 не надала відомості про виїзд та строк перебування за кордоном та не пройшла відповідний інструктаж, як особа, якій надано допуск до державної таємниці; посадовою інструкцією заступника начальника фінансово-економічної служби ВЧ НОМЕР_2 .

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1ст.212-2 КУпАП.

Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, суду не надано.

Щодо доводів сторони захисту, які викладені в запереченнях, стосовно недотримання уповноваженою особою правоохоронного органу при складані протоколу про адміністративне правопорушення вимог ч.2 ст.254 КУпАП, зокрема посилання на те, що протокол був складений пізніше, ніж через 24 години з моменту виявлення правопорушення, суд визнає неспроможними, з огляду на таке.

Судом встановлено, що командиром військової частини НОМЕР_2 22.07.2023 року повідомлено начальника 2-го відділу 5 управління ДВКР СБУ про порушення ОСОБА_1 вимог п.696 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2023 року №939, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 26.07.2023 року №442-А «Про призначення службового розслідування» було проведено службове розслідування для встановлення причин, обставин та ступеня вини військовослужбовця, прийняття рішення та притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за фактом порушення нею вищевказаного пункту Порядку, за результатами якого 31.07.2023 року складено Акт службового розслідування та оголошено ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення - сувора догана. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений 02 серпня 2023 року.

Положеннями ч.2 ст.254 КУпАП регламентовано, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тобто, за змістом положень зазначеної норми закону, строк для складання адміністративного протоколу починає свій відлік після того, як в посадової особи, уповноваженої складати протокол, буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність в діях чи бездіяльності особи вини у вчиненні правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після виконання всіх необхідних процесуальних дій.

Суд також звертає увагу, що КУпАП не визначені наслідки складання протоколу через певний проміжок часу після виявлення правопорушення (ч.2 ст.254 КУпАП).

Разом з тим, на думку суду, визначальним в такому випадку, є необхідність дотримання процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення з урахуванням строків визначених ст.38 КУпАП, оскільки лише недотримання визначених вказаною нормою закону строків, є обставиною, яка виключає провадження у справі, зокрема є підставою для прийняття рішення в порядку п.7 ч.1ст.247 КУпАП.

Більш того, стороною захисту не надано жодного доказу, що недотримання особою, яка складала протокол, положень ч.2 ст.254, ст. 256 КУпАП, а саме не визначення в протоколі місця, часу вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , на чому наполягає сторона захисту, в будь-який спосіб вплинуло на зміст обставин, викладених у протоколі, або в будь-який спосіб порушило право ОСОБА_1 на захист. Така позиція сторони захисту, на думку суду, вказує на суто декларативних характер цих доводів, а тому наголошені стороною захисту обставини не можуть слугувати безумовною підставою для закриття провадження у справі з зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП.

При цьому суд зауважує, що посада особи, якою складено протокол, зазначено на першій сторінці протоколу, на якій вказано, що співробітник СБ України майор ОСОБА_6 , керуючись статтями 254,255,256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, склав цей протокол про те, що громадянка України ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП та на останній сторінці протоколу, внаслідок чого суд відхиляє при прийнятті рішення по даній справі ствердження сторони захисту, що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки не зазначено на останній сторінці протоколу посада особи, якою складено протокол.

Також суд не погоджується з позицією сторони захисту, що акт службового розслідування є неналежним доказом, оскільки в матеріалах справи відсутній наказ командира військової частини про призначення службового розслідування, оскільки в даному акті зазначено, що підставою для проведення службового розслідування є наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 26 липня 2023 року №442-А «Про призначення службового розслідування». Відсутність даного наказу в матеріалах справи про адміністративне правопорушення ніяким чином не ставить під сумнів наявність такого наказу, тому судом не встановлено підстав для визнання вищевказаного акту недопустимим доказом.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що навіть формальне недотримання правоохоронним органом приписів ч.2 ст.254 КУпАП щодо строків складання протоколу про адміністративне правопорушення, за яке діючим законом не встановлено наслідків, щодо невідповідності протоколу вимогам ст. 256 КУпАП жодним чином не впливає на законність даної справи в цілому, зокрема не спростовує достовірність відомостей, які зазначені в протоколі щодо обставин скоєного правопорушення, а долучені до протоколу про адміністративне правопорушення та дослідженні в процесі судового розгляду справи докази, в їх сукупності, відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП.

При цьому, суд враховує, що відповідно до частини 3 статті 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення від надання пояснень відмовилась, зазначила, що пояснення надасть в суді. Зауважень щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення при його складанні не зазначала.

Крім того, суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 про не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення відносно неї суті вчиненого нею правопорушення, оскільки в даному протоколі зазначена суть та обставини вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП

Стосовно протоколу про адміністративне правопорушення, слід зазначити, що будь-яких істотних порушень допущених при його складанні судом не встановлено, протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, у якому в повній мірі відображені всі обставини правопорушення, що є достатнім для прийняття судом законного, обґрунтованого рішення.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП, оскільки вона порушила законодавство про державну таємницю, а саме не вжила заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечила контроль за охороною державної таємниці.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП України враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , яка скоїла адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, а тому суд вважає за необхідне, застосувати до останньої, адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави.

Крім того, у відповідності до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Керуючись ст. 24, 27, 33-35, 251, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.О.Костромітіна