Номер провадження 3/523/5059/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Дяченко В.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 027779 від 02 червня 2023 року, ОСОБА_1 02 червня 2023 року о 20 год. 55 хв. керував транспортним засобом марки «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Бехтера, буд. 42, в м.Одесі, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість мови, агресивна поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що готовий був пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі тільки після приїзду слідчо-оперативної групи.

Представник ОСОБА_1 захисник адвокат Федоренко Ю.М. в судовому засіданні просив закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП з підстав викладених у запереченні на протокол. Заперечення мотивоване тим, що в матеріалах справи відсутнє направлення до медичного закладу на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, відсутні докази відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, працівниками поліції не вилучено транспортний засіб, в матеріалах справи відсутній медичний висновок, в якому зазначено про відмову проходження на стан алкогольного сп`яніння.

Вивчивши матеріали справ, вислухавши ОСОБА_1 , захисника Федоренко Ю.М., суддя дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейськими були кваліфіковані вірно, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст.23 ЦПК України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від10.10.2001р.№ 1306, встановлено,що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Як передбачено положеннями ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, судам слід враховувати, що відповідальність заст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджено спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

У судовому засіданні було переглянуто диск з відеозаписами з портативних відеореєстраторів №471721, 4711649, долучений до матеріалів справи. З даного відеозапису вбачається факт того, що ОСОБА_1 був зупинений на блокпосту 02.06.2023 року о 20:43 год., під час розмови неодноразово вказував на незаконність зупинки на блокпості, відсутність у нього обов`язку пред`являти документи, о 20:58 год. працівниками поліції у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, в подальшому ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння повідомляв, що поїде на останній лише після приїзду слідчо-оперативної групи, при цьому, виявив бажання пройти медогляд та ознайомитися з протоколом про адміністративне правопорушення лише о 23:35 год. (01:13:41 відеозапису).

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження медогляду на стан сп`яніння, а навпаки був готовий його пройти, однак лише після приїзду слідчо-оперативної групи, фактично підтверджують відмову від проходження медичного огляду на час виявлення у нього ознак, тобто порушення п 2.5 ПДР України, адже даною нормою передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

На думку суду, дії ОСОБА_1 , щодо проходження медогляду лише після приїзду слідчо-оперативної групи, свідчать про намір затягнути час, так як огляд на стан сп`яніння повиненбути проведений не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, що неодноразово повідомлялось працівниками поліції ОСОБА_1 , в свою чергу ОСОБА_1 виявив бажання пройти медогляд майже через 3 години після зупинки та 2:30 год. після виявлення ознак наркотичного сп`яніння. Крім того суддя констатує, що процедура проходження огляду на стан сп`яніння не передбачає таких вимог, як присутність слідчо-оперативної групи та адвоката.

Твердження захисника ОСОБА_1 адвоката Федоренко Ю.М. про те, що працівники поліції не роз`яснили останньому його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, не забезпечили тимчасове затримання транспортного засобу, не відсторонили від керування транспортним засобом, суддя не приймає до уваги, так як вказані твердження не спростовується суть правопорушення, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, долученим до протоколу. Крім того, як вбачається з відеозапису ОСОБА_1 неодноразово вказував на те, що він має право мати адвоката (48:00 хв. відеозапису), йому повідомлено про відсторонення від керування транспортним засобом(01:17:10 год. відеозапису).

Крім того суддя зазначає, що чинним законодавством під час військового стану передбачено таку законну підставу для зупинки транспортного засобу, як зупинку на блокпосту без наявності порушень ПДР.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддею встановлено, що обставини правопорушення підтверджуються зібраними в порядку ст. 251 КУпАП доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 027779 від 02 червня 2023 року, відеозаписами з нагрудних камер поліцейських №471721, 471721, які досліджені в судовому засіданні та які підтверджують обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Будь-яких порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлено.

За такого, суд вважає, що невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне.

За таких обставин, давши оцінку всім обставинам по справі, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та з урахуванням характеру правопорушення, особи правопорушника, враховуючи обставини вчиненого адміністративного правопорушення, з метою виправлення правопорушника та попередження скоєння ним нових правопорушень у майбутньому, охорони прав і свобод громадян, власності, збереження життя та здоров`я учасників дорожнього руху, встановленого правопорядку, забезпечення зміцнення законності, сприяння запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, свобод, честі й гідності інших громадян, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Згідност.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 23, 36, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.268, 284, 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 130 КУпАП

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя