Справа № 950/2241/23
Номер провадження 3/950/991/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2023 року м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Стеценко В. А.,

розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП України в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого;

за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України;

В С Т А Н О В И В:

Співробітниками Лебединського відділення поліції Сумського РВП ГУНП в Сумській області складено протокол серії ВАД № 061365 про те, що ОСОБА_1 о 8 год. 30 хв. 02.08.2023 року, перебуваючи за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , вчинив відносно свого сина ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, а саме штовхав його, виганяв з дому та ображав, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

В судовому засіданні притягнутий не визнав своєї вини у вчиненні правопорушення пояснив, що між ним і його сином ОСОБА_2 за місцем їх проживання 02.08.2023 року дійсно відбулася обопільна сварка з того приводу, що останній не бере участі в обслуговуванні домашнього господарства, проте під час цієї сварки ОСОБА_2 вів себе активно, проявляв ініціативу і діями притягнутого його психічному здоров`ю шкоди не завдано і завдано бути не могло.

Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що сварка між ним і його батьком виникла з побутових питань і однією з причин її виникнення є те, що батько не хоче придбати йому окреме житло.

З протоколу ВАД № 061365 від 02.08.2023 року (а.с. 2), досліджених в судовому засіданні вбачається, що працівниками поліції складено протокол про те, що ОСОБА_1 о 8 год. 30 хв. 02.08.2023 року, перебуваючи за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , вчинив відносно свого сина ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, а саме штовхав його, виганяв з дому та ображав, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України

В протоколі знаходяться підписи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її пояснення, в яких він наполягає, що не штовхав сина і не виганяв з дому відсутні.

Із заяви та пояснень (а.с. 3-5), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 02.08.2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбулася сварка, проте не вбачається, що під час цього конфлікту дії притягнутого викликали у потерпілого побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди його психічному здоров`ю.

Вислухавши притягнутого та потерпілого, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України доведеною не була, оскільки не було встановлено, що він о 8 год. 30 хв. 02.08.2023 року, перебуваючи за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , вчинив відносно свого сина ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, а саме штовхав його, виганяв з дому та ображав, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суд приймає до уваги доводи притягнутого в тій частині, що 02.08.2023 року він не вчиняв домашнього насильства, так як згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП насильство в сім`ї проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.п. 4, 7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Нормами зазначеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Проте, важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Суд, вважає, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження, так як невід`ємною складовою інкримінованого адміністративного правопорушення повинно бути таке насильство, яке проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, яке могло завдати чи завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

При цьому, вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

Жодним із здобутих доказів у справі не підтверджено вчинення ОСОБА_1 такої форми домашнього насильства як завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого, окрім цього не встановлено чи викликали дії притягнутого будь-які наслідки, передбачені п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

З огляду на наведене, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Таким чином, суд приходить до висновку, що не зважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення при складенні адміністративного протоколу, працівниками поліції не було зафіксовано у встановленому порядку обставин і доказів вчинення домашнього насильства.

Вказані обставини, на думку суду, не дають можливості прийняти до уваги протокол серії ВАД № 061365 від 02.08.2023 року та додані до нього пояснення в якості достатніх доказів вини притягнутого у вчиненні правопорушення.

Тому суд бере до уваги доводи притягнутого в тій частині, що в судове засідання не було надано достатніх доказів, які б вказували на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення у разі відсутності складу адміністративного правопорушення підлягає закриттю.

На підставі вище наведеного, керуючись ст. 247 КпАП України;

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Володимир СТЕЦЕНКО