Справа № 451/1475/23
Провадження № 3/451/803/23
ПОСТАНОВА

іменем України

26 жовтня 2023 року місто Радехів

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Патинок О.П., розглянувши об`єднані матеріали адміністративної справи № 451/1475/23, які надійшли з Відділення поліції № 1 Червоноградського РВП ГУНП України у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 14.10.2023 о 23 год. 20 хв. в с. Павлів по вул. Зелена, 44, Червоноградського району Львівської області керував автомобілем марки «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер» 6810, результат тесту - 1.75% проміле алкоголю, чим порушив п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 14.10.2023 о 23 год. 20 хв. в с. Павлів по вул. Зелена, Червоноградського району Львівської області керуючи автомобілем марки «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_1 на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та звукового спецсигналу не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на службовому автомобілі «Рено Дастер», чим порушив п. 2.4 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

В судове засідання 26.10.2023 не з`явився, 25.10.2023 подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вину у вчиненому визнає, просить суворо не карати. (а.с.28).

Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статтей при розгляді справ, за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП, ст.. 122-2 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даними статтями у судовому засіданні не є обов`язковою.

З`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суддя встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ, тобто органи Національної поліції (стаття 130 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

З цього слідує, що ОСОБА_1 14.10.2023 о 23 год. 20 хв. в с. Павлів по вул. Зелена, 44, Червоноградського району Львівської області керував автомобілем марки «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_1 , та являвся учасником дорожнього руху, а тому на нього, в частині прав та обов`язків поширюється дія вказаного закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

З даних протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД № 652038 від 14.10.2023, складеного інспектором СРПП ВП №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області Чипчар О.-М.О. вбачається, що ОСОБА_1 14.10.2023 о 23 год. 20 хв. в с. Павлів по вул. Зелена, 44, Червоноградського району Львівської області керував автомобілем «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер» 6810, результат тесту - 1.75% проміле алкоголю, чим порушив п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

З результату тесту на алкоголь «Драгер» видно, що ОСОБА_1 на момент огляду перебував в стані алкогольного сп`яніння (1.75%) (а.с.4).

З оглянутого в ході розгляду справи відеозапису відеореєстратора та нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції. У нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «Драгер». Водій ОСОБА_1 пройшов огляд, результат тесту 1.75% проміле (а.с.2).

Згідно п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Водночас, процедура проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема щодо стану алкогольного сп`яніння визначена:

- Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту Інструкція);

- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі по тексту Порядок).

Відповідно до Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 Інструкції). Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції).

Відповідно до п.п. 6,7 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

У ході досліджених доказів суддя встановив, що ОСОБА_1 пройшов запропонований поліцейським огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням технічного засобу «Драгер». За результатами тесту встановлено показник алкоголю 1.75% проміле.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено поліцейським правомірно і з дотриманням вказаних вище Інструкцій та Порядку, до якого також долучено диск з відеозаписом.

Крім того, факт вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення, підтверджується також:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, нестійка хода. Результат огляду на стан сп`яніння 1.75% (проба позитивна) (а.с.3);

- інформацією із направлення ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції в КНП «Радехівська ЦРЛ» від 14.10.2023 (а.с.5);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 583024 від 14.10.2023, згідно якої ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с.6);

- розпискою від 15.10.2023 про отримання ОСОБА_2 від працівників поліції автомобіля «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_1 , та зобов`язання ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 т/з після повного витвереження (а.с.7);

- інформацією з довідок інспектора СРПП Відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області Чипчар О.-М. від 14.10.2023 про те, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався, посвідчення водія не отримував (а.с.8-9);

- відомостями, що містяться у рапорті інспектора СРПП Відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області Чипчар О.-М. від 14.10.2023, з якого вбачається, що 14.10.2023 о 23 год. 20 хв. в ході патрулювання на вулиці Зелена у селі Павлів Червоноградського району Львівської області, був помічений автомобіль «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по вулиці без світла. Було прийнято рішення зупинити даний транспортний засіб, однак водій збільшив швидкість та почав втікати. Під час переслідування з`їхав в кювет. Під час перевірки документів було встановлено, що даним т/з керує ОСОБА_1 . В ході спілкування із ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер» 6810, на що останній погодився. Результат тесту 1.75% проміле (із результатом погодився). Також громадянину ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в КНП «Радехівська ЦРЛ», на що останній відмовився. Після чого на водія ОСОБА_1 було складено адміністративні протоколи за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП та адміністративну постанову за ч. 2 ст. 126 КУПАП (а.с.10).

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, ОСОБА_1 14.10.2023 о 23 год. 20 хв. в с. Павлів по вул. Зелена, Червоноградського району Львівської області керуючи автомобілем «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_1 на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та звукового спец. сигналу не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на службовому автомобілі «Рено Дастер», чим порушив п. 2.4 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП (а.с.18).

Згідно п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися.

Частина 1 ст. 122-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Вина правопорушника у скоєному правопорушенні стверджується належними та допустимими у відповідності до ст. 251 КУпАП доказами, це зокрема: даними з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД № 652039 від 15.10.2023, відеодиском, відомостями, що містяться у рапорті інспектора СРПП ВнП №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області О.-М. Чипчар від 14.10.2023 та іншими доказами, що наявні в матеріалах справи та досліджені суддею.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено накладення накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкцією ч. 1 ст. 122-2 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

В той же час, законодавцем не передбачено іншої правової підстави для незастосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення не отримала посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно з положенням ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ Про міжнародні договори України та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Аналізуючи положення міжнародних актів, Конституційний Суд України у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11 жовтня 2011 року (справа № 10-рп/2011) наголосив, що не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям правопорушення, а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного суд звертає увагу на позицію висловлену у постановах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справах №753/18479/16-к від 22.05.2018, №171/869/21 від 21.06.2022, в яких колегія суддів дійшла висновку, що рівними перед законом у частині призначення покарання та реалізації своїх прав будуть як особи, які на час вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, мали право на керування транспортним засобом, так і особи, які його не мали.

Тому та обставина, що обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 286-1 КК України, не маючи права на керування транспортними засобами, не є перешкодою для застосування до нього обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права на керування транспортними засобами, оскільки після відбуття основного покарання останній може мати змогу набути відповідне право, отримавши посвідчення водія.

Статтею 24 Конституції України передбачено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

З урахуванням зазначеного, рівними перед законом, в частині накладення стягнення та реалізації своїх прав, будуть як особи, які на час вчинення зазначеного адміністративного правопорушення офіційно не отримали посвідчення водія на право керування транспортними засобами, так і особи, які отримали таке посвідчення.

Позбавляючи права мати посвідчення водія на право керування транспортними засобами як офіційного документу, що підтверджує спеціальний статус його власника, а саме права керувати транспортними засобами навіть у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення офіційно не отримала посвідчення водія, однак здійснювала керування транспортним засобом, законодавець таким чином позбавляє особу можливості реалізації такого права у законний спосіб на певний строк у подальшому, що, в даному випадку, узгоджується з положеннями ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП до ОСОБА_1 необхідно застосувати стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, суд бере до уваги характер та обставини вчиненого правопорушення, а тому ОСОБА_1 з врахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП необхідно піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік

Таке покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особам.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, розмір якого згідно з положеннями ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 9, 23, 33, 34, 40-1, ч.1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та керуючись ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення:

- за ч. 1 ст. 122 - 2 КУпАП у розмірі 9 (дев`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 153 (сто п`ятдесят три) грн.;

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 36 ч. 2 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців, що обчислюється з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області, прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено.

СуддяО. Патинок