Справа № 212/7347/23
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 жовтня 2023 року м. Кривий Ріг
Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Борис О.Н., розглянувши матеріали про адміністративні правопорушення, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції у відношенні:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в КП «Криворізька теплоцентраль» електрогазозварювальником, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
У провадження Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшли протоколи про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причину неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права. Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання.
Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи є її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права.
Таким чином, ОСОБА_1 не позбавлений був обов`язку цікавитись щодо того, на якому етапі розгляду перебуває справа відносно нього, отже нехтування ним своїми процесуальними обов`язками об`єктивними причинами не обумовлено, а тому суд вважає такі дії спрямованими на уникнення відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення.
Враховуючи стислі строки розгляду справ про адміністративне правопорушення, а також те, що явка в судове засідання особи, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, не є обов`язковою, суд приходить до висновку про розгляд справи без участі ОСОБА_1 за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Стаття 124 КУпАП визначає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідальність за порушення ст. 122-4 КУпАП настає в разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Детально вивчивши та дослідивши матеріали справи та надані докази, суддя дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у судовому засіданні встановлена та підтверджується наданими до справи доказами, а саме:
за ст. 124 КУпАП: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 624491 від 17.09.2023 року, схемою місця ДТП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 від 17.09.2023 року, ОСОБА_4 від 17.09.2023 року, ОСОБА_2 від 17.09.2023 року, ОСОБА_1 від 17.09.2023 року; фототаблицею з механічними пошкодженнями транспортних засобів та DVD-диском з відеозаписом події від 17.09.2023 року за участю ОСОБА_1
за ст. 122-4 КУпАП: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 624492 від 17.09.2023 року, копією адміністративного протоколу серії ААД № 624491 від 17.09.2023 року; копією адміністративного протоколу серії ААД № 624814 від 17.09.2023 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 від 17.09.2023 року, ОСОБА_2 від 17.09.2023 року, ОСОБА_1 від 17.09.2023 року; DVD-диском з відеозаписом події від 17.09.2023 року за участю ОСОБА_1 .
Згідно довідки ст. інспектора ВАП ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській обл. Д.Дроніка від 19.09.2023 року, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 .
Так, всі матеріали справи зібрані працівниками поліції, які діяли в межах своїх повноважень, а протоколи про адміністративні правопорушення повністю відповідають вимогам ст. 256 КУпАП. Докази, які б спростовували наведене до суду надано не було.
Отже, водій ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Виходячи із вищевикладеного, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП у суді встановлена та доведена беззаперечними доказами, а справи підлягають об`єднанню в одне провадження.
Відповідно до ст. 36 КУпАП суд вважає за необхідне накласти на особу, що притягається до адміністративної відповідальності адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дані адміністративні правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.
Відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст. ст. 24, 122-4, 124, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя
Справу про адміністративне правопорушення № 212/7348/23, провадження № 3/212/2969/23 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП об`єднати в одне провадження зі справою про адміністративне правопорушення № 212/7347/23, провадження № 3/212/2968/23 відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, надавши об`єднаній справі єдиний унікальний номер 212/7347/23, провадження № 3/212/2968/23.
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
На підставі статті 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 гривень (три тисячі чотириста гривень 00 копійок).
Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя: О. Н. Борис