Справа №591/1576/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Янголь Є. В.
Номер провадження 33/816/480/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 01 травня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 19 лютого 2023 р. о 13.50 год., водій ОСОБА_1 в м.Суми по вул. Харківській б. 12, керував транспортним засобом Toyota RAV-4 Hybrid, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Peugeot 207, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , котрий рухався попереду та зупинився перед пішохідним переходом, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збиткам, своїми діями вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, 19 лютого 2023 р. о 13.30 год., водій ОСОБА_1 в м.Суми по вул. Харківській б. 12, керував транспортним засобом Toyota RAV-4 Hybrid, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest Drager 6810 та в закладі охорони здоров`я відмовився в категоричній формі, що безперервно зафіксовано на нагрудній бодікамері. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказував, що з відеозапису, який був долучений до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він не відмовлявся від проходження на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, проте на думку апелянта, патрульні поліцейські скористалися його необізнаністю та знехтували його бажанням пройти на місці зупинки огляд на стан алкогольного сп`яніння та затягнули час для складання протоколу про вчинене адміністративне правопорушення.

Крім того, як зазначає ОСОБА_1 , медичний заклад від місця зупинки знаходився не так і далеко, тому патрульним поліцейським нічого не заважало з метою встановлення або спростування факту знаходження його в стані алкогольного сп`яніння, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейські повинні забезпечити його доставку до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Апелянт не погоджувався з складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважає що такий складений з порушенням вимог законодавства, не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини особи, що притягується до відповідальності.

Крім того, як вказує ОСОБА_1 , при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, передбачені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі, шляхом допиту свідків.

В судове засідання призначене на 22 вересня 2023 року на 09 год. 00 хв. до апеляційного суду ОСОБА_1 в черговий раз, не з`явився, жодних заяв чи клопотань про відкладення справи від нього на адресу суду не надходило.

Від захисника Недведського О.О. повторно надійшла заява про відкладення розгляду даної справи, у зв`язку з викликом його в якості захисника у іншому кримінальному провадженні.

Так, у провадженні апеляційного суду справа про адміністративне правопорушення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 перебуває з 19 травня 2023 року.

Тривалий не розгляд вказаної справи пов`язаний з постійними неявками в судові засідання ОСОБА_1 та неодноразовими заявами про відкладення розгляду даної справи його захисника Недведського О.О.

У частинах 1-3 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі Пономарьов проти України", та "Трух проти України").

У рішенні в справі "Каракуця проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практикою Європейського суду з прав людини, яка є преюдиційною, також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

Враховуючи вищезазначене, а також ті обставини, що ОСОБА_1 та його захисник Недведський О.О. достовірно знаючи, що в апеляційному суді з травня 2023 року на розгляді перебуває апеляційна скарга ОСОБА_1 , в судові засідання не з`являлися, та заявляли неодноразові клопотання про відкладення, то апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 та його захисник Недведський О.О. не бажають приймати участь у апеляційному перегляді даної справи, а постійні заяви захисника про відкладення розгляду справи призводять до затягування розгляду вказаної справи.

За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також те, що дана справа про адміністративне правопорушення перебуває на розгляду в апеляційному суді вже тривалий час, з метою її розгляду у розумні строки, апеляційний суд не вбачає підстав для чергового відкладення та вважає за можливе здійснити розгляд поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 01 травня 2023 року, у відсутність апелянта і його захисника, і у даному випадку, його права на доступ до правосуддя, не є порушеними.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, які були об`єднані в одне провадження, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП серії ААД № 046286 від 19.02.2023 (а.с.1);

- протоколом про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП серія ААД № 046287 від 19.02.2023(а.с.23);

- відеозаписом з нагрудних бодікамер працівників патрульної поліції (а.с.35);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ( а.с. 23),

- схемою місця ДТП (а.с.2);

- поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , які долучені до матеріалів даної справи, згідно яких, він рухаючись на автомобілі Peugeot 207, д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Харківській, зупинився на червоний сигнал світлофору і отримав удар в задню частину автомобіля. Вийшовши зі свого автомобіля побачив автомобіль Toyota RAV-4 Hybrid, д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив удар. Коли ОСОБА_2 сказав, що буде викликати поліцію, водій автомобіля Toyota RAV-4 Hybrid, д.н.з. НОМЕР_1 почав тікати, але був затриманий працівниками поліції на тротуарі, після чого, сказав що за кермом був не він. Як вбачається із вказаних пояснень водій автомобіля Toyota RAV-4 Hybrid, д.н.з. НОМЕР_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, поводився неадекватно, погрожував силовою розправою. Разом з потерпілим у автомобілі знаходилися його донька - ОСОБА_3 з донькою, якій 2,5 роки (а.с.3);

- поясненнями громадянки ОСОБА_3 , згідно яких, вона разом з татом ОСОБА_2 їхала в автомобілі Peugeot 207, д.н.з. НОМЕР_2 , коли зупинилися на червоний сигнал світлофору їхній автомобіль отримав удар в задню частину авто, коли її батько вийшов з авто і підійшов до водія автомобіля Toyota RAV-4 Hybrid, який здійснив удар і повідомив що буде викликати працівників поліції на що, останній сказав що не буде чекати, а коли на місце події прибули працівники поліції водій Toyota RAV-4 Hybrid почав тікати, але патрульні затримали його на тротуарі, при цьому, водій вів себе неадекватно, ОСОБА_3 вважала що він перебував у нетверезому стані (а.с.4);

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, з яких встановлено, що поліцейські прибули на місце ДТП по вул. Харківській, 12 в м. Суми, коли під`їхали працівники поліції на місце ДТП, ОСОБА_1 залишив транспортний засіб та пішов в сторону швидкими кроками, його наздогнали працівники поліції та повернули на місце ДТП. Під час спілкування з працівниками поліції, ОСОБА_1 почав розмовляти в підвищеному тоні, постійно виражався нецензурною лексикою, з погрозами фізичної розправи, його поведінка явно не відповідала обстановці, в результаті чого, до нього було застосовано працівниками поліції кайданки (а.с.35).

Також із вказаного відеозапису (а.с.35) чітко вбачається, що ОСОБА_1 мав такі ознаки алкогольного сп`яніння, як млява мова та поведінка, що не відповідає обстановці. Працівники поліції дістали прилад Alcotest Drager 6810 та неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в закладі охорони здоров`я, який у відповідь іноді казав, що "я згоден", однак, ніяких дій для проходження огляду не вчиняв. На звернення працівників поліції, щодо проходження огляду не реагував, постійно висловлював вимогу зняти кайданки, вів себе неадекватно, постійно ухилявся від розмови щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, останнього працівниками поліції неодноразово було повідомлено що його неадекватна поведінка буде розцінена як відмова від проходження зазначеного огляду.

Таку поведінку ОСОБА_1 суд першої інстанції розцінював як відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.

Враховуючи вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Стосовно доводів апелянта про те, що він не відмовлявся від проходження на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, проте на його думку, патрульні поліцейські скористалися його необізнаністю та знехтували його бажанням пройти на місці зупинки огляд на стан алкогольного сп`яніння та затягнули час для складання протоколу про вчинене адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає їх необгрунтованими та такими що спростовуються наявним в матеріалах відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейських, виходячи з наступного.

Так, процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан алкогольного сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки т/з із використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, у присутності 2-х свідків; 2) у відповідному закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і огляд проводиться в присутності поліцейського.

При цьому необхідно зауважити, що положеннями чинного законодавства України про адміністративні правопорушення не вимагається першочергове (попереднє, первинне) проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння спочатку на місці зупинки т/з із використанням спеціальних технічних засобів, а вже потім, залежно від ситуації, проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Так, з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудних бодікамер (а.с.35) наявного в матеріалах справи вбачається, що працівники поліції дістали прилад Alcotest Drager 6810 та неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, який у відповідь іноді казав, що "я згоден", однак, ніяких дій для проходження огляду не вчиняв. На звернення працівників поліції, щодо проходження огляду не реагував, постійно висловлював вимогу зняти кайданки, вів себе неадекватно, постійно ухилявся від розмови щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, останнього працівниками поліції неодноразово було повідомлено що його неадекватна поведінка буде розцінена як відмова від проходження зазначеного огляду.

Щодо доводів ОСОБА_1 стосовно того, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього, складений з порушенням вимог законодавства та не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини особи, що притягується до відповідальності, апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст. 251 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Твердження апелянта про те, при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, передбачені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі, шляхом допиту свідків, апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки вони були предметом детального дослідження в суді першої інстанції, де в своєму рішенні суд навів відповідні мотиви, з якими апеляційний суд погоджується та вважає їх правильними. Нових підстав для визнання вказаних висновків суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, апелянт не надав.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що під час розгляду даної справи суддя суду першої інстанції всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягали з`ясуванню і висновок судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на підставі ретельно вивчених доказів, яким була надана належна юридична оцінка.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

Під час апеляційного розгляду вказаної справи, на спростування таких висновків, доказів здобуто не було, у зв`язку з чим оскаржувану постанову слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 01 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.