Справа № 162/775/23
Провадження № 3/162/490/2023
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року смт Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Савич А.С., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, який протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, має паспорт громадянина України № НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 09.09.2023, біля 17 год 46 хв, в с. Люб`язь по вул. Романа Корця керував мотоциклом марки ALPHA, з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, поведінка не відповідає обстановці, що склалася. Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестер Драгер 6810 та від проходження огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав частково. Пояснив, що дійсно, за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, він керував мотоциклом та був зупинений працівниками поліції, проте не був у стані алкогольного сп`яніння. Разом з тим, пояснив, що він відмовився від проходження огляду для визначення стану сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер», так і в медичному закладі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку.

Окрім часткового визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина у скоєнні цього правопорушення стверджується зібраними, наявними у матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- частково поясненнями в судовому засіданні самого ОСОБА_1 , відповідно до яких він підтвердив, що керував мотоциклом та відмовився від проходження огляду для визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер, а також в медичному закладі;

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 002004 від 09.09.2023 (а.с.1);

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер (а.с.2);

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.09.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовляється пройти огляд з метою виявлення стану сп`яніння у КП ЛБЛ Любешівської селищної ради (а.с.4);

- зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 002004 від 09.09.2023 (а.с.5);

- копією акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 09.09.2023 (а.с.7);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 348735 від 09.09.2023 (а.с.10);

- відеозаписом з бодікамери поліцейського з місця події про обставини зупинки ОСОБА_1 та його відмови від проходження огляду для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.11);

-іншими матеріалами справи.

За таких обставин, оцінюючи ці докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що ці докази є належними та допустимими в розумінні вимог ст. 251 КУпАП, а також свідчать про те, що своїми діями ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні про те, що він не вчиняв правопорушення, бо не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає безпідставними, оскільки вони жодним чином не спростовують факту його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є самостійною ознакою правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Приймаючи до уваги вимоги Розділу Першого Правил дорожнього руху, де зазначено, що водієм є особа, яка керує транспортним засобом та має відповідне посвідчення водія, тому до ОСОБА_1 не може бути застосовано стягнення у вигляді позбавлення його права керування транспортними засобами, так як такого права він не набував, що стверджується його поясненнями в судовому засіданні та матеріалами справи (а.с.6).

Враховуючи особу винного, характер вчиненого ним діяння, всі обставини справи в їх сукупності, а також те, що посвідчення водія ОСОБА_1 не отримував, вважаю, що йому потрібно обрати стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним - у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від скоєння нових аналогічних адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід також стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись статтями 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_2 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору на користь держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області.

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області А.С. Савич