Справа № 643/9121/23
Провадження № 3/643/3657/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2023 суддя Московського районного суду м. Харкова Довготько Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

23.08.2023 року о 23год. 40 хв. в м. Харкові водій ОСОБА_1 керував автомобілем Nissan Leaf д.н. НОМЕР_2 по бульвару Івана Каркача, 57 в м.Харкові, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Огляд проводився на місці зупинки автомобіля за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820, тест №1903 від 23.08.2023, результат огляду становить 1,43 ‰. З результатом водій ОСОБА_1 не погодився. В порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД за адресою: м.Харків, вул. Ахієзерів, 18А відмовився.

Водій ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що автомобіль Nissan йому не належить, а лише знаходиться у його користуванні. 23.08.2023 о 23год. 40 хв він не керував автомобілем Nissan Leaf д.н. НОМЕР_2 по бульвару Івана Каркача, 57. Він знаходися на передньому пасажирському сидінні, автомобілем керувала дівчина ОСОБА_2 . Дівчина побачила проблискові маячки автомобіля працівників поліції, злякалася, з`їхала на територію шиномонтажу і пересіла на пасажирське сидіння, а він пересів за кермо автомобіля. Коли вони їхали, то правила ПДР не порушували. Працівники поліції їх переслідували, подавали звукові сигнали. Коли автомобіль зупинився, під`їхали працівники поліції, підбігли до автомобіля, почали стукати у вікно і прохати вийти з автомобіля. Він вийшов з автомобіля та на вимогу працівників поліції пред`явив у Дії паспорт та надав посвідчення водія і реєстраційний талон. Причиною зупинки було те, що вони з`їхали до шиномонтажу, не увімкнувши сигнал повороту. Стосовно нього було складено постанову, яку він не оскаржував та штраф не сплачував. Потім працівники поліції почали пропонувати йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він наполягав на присутності свідків, але йому було відмовлено оскільки велась відеофіксація. Він пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера, який показав результат 1,43 ‰. Він не погодився з результатом, та йому запропонували поїхати до лікарні. Працівники поліції привезли його до лікарні на вул. Ахієзерів, та коли вони вже туди приїхали він попрохав поліцейських поїхати до іншого медичного закладу на огляд, оскільки не довіряв цьому закладу. На що йому було відмолено, тоді він повідомив шо не буде проходити огляд у цьому медичному закладі. Зазначив, що він в той день був трохи напідпитку, оскільки вживав алкогольне пиво. Просив закрити справу за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_1 , захисника Горобець Р.М., який просив закрити справу за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, дослідивши матеріали справи, відео, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду», огляду підлягають водії транспортних засобів, стосовно яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану.

Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або лікарем закладу охорони здоров`я. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

За наявності таких кваліфікуючих ознак компетентними особами складається протокол про адміністративне правопорушення п.2.5 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №605944, складений саме за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, суд вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке виразилося у відмові від огляду на стан сп`яніння, чим порушено вимоги п.2.5 ПДР України.

Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними матеріалами справи, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення ААД №605944 від 24 серпня 2023 року.

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук,

- результатом алкотестеру «Драгер» 6820, який показав результат 1,43‰,

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

- даними відеозапису з бодікамери, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер» 6820, який показав результат 1,43‰, з результатом не погодився. Після чого працівники поліції запропонували ОСОБА_1 проїхати до закладу охорони здоров`я, на що він погодився. Однак, приїхавши до закладу охорони здоров`я за адресою: м.Харків, вул. Ахієзерів, 18А, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

- рапортом інспектора УПП в Харківській області ДПП.

Таким чином, саме сукупністю вказаних вище доказів підтверджується відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі- Інструкція 2) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 таким правом скористався, розписався у протоколі. При цьому, заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за частиною 1 статті 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Щодо заперечення ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом суд, враховує, що під час проходження огляду на стан сп`яніння та складання стосовно нього протоколу, останній факт керування транспортним засобом не заперечував.

Доводи сторони захисту про те, що працівниками поліції порушено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння суд оцінює критично. Оскільки, вказане спростовується відео з бодікамери, в матеріалах справи наявне направлення в медичний заклад на ім`я ОСОБА_1 , також у власних показах останній зазначив, що не погодився з результатами алкотестеру та відмовився проходити огляд на стан сп`яніння у медичному закладі за адресою: вул. Ахієзерів у м. Харкові, оскільки не довіряє цьому закладу.

Твердження сторони захисту про незаконні дії працівників поліції, фальсифікацію документів є необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржувалися дії працівників поліції до відповідних державних органів, і з цього питання приймалися будь-які процесуальні рішення.

Посилання захисника на те, що відеозапис з нагрудної камери та відеореєстратора не можна вважати належними та допустимими доказом є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) поліцейського слід вважати належним та допустимим доказом по справі, оскільки усі необхідні факти, які мають важливе значення при розгляді даної справи та з якими законодавство пов`язує настання відповідальності за вчинене правопорушення, чітко зафіксовані нагрудними камерами поліцейських та використані як доказ вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Доводи про те, що рапорт працівника поліції не може слугувати доказом винуватості, також суд не бере до уваги, оскільки у цьому випадку, рапорт працівника поліції не є єдиним доказом та досліджувався у сукупності з іншими, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписами, чеком алкотестера DRAGER. Вказані докази у сукупності підтверджують обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Посилання сторони захисту щодо розбіжності в часі керування транспортним засобом, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення, відеозаписом, направленням, не свідчать про безпідставність складання вказаного протоколу, оскільки розбіжності в часі не спростовують події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, вважаю за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік. (Розрахунковий рахунок: UA0020001, отримувач: ГУК у Харківській області 21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача: 899998, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»).

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 536грн. 80 коп. (Рахунок отримувача: UA0026001, отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача , банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Суддя Довготько Т.М.