Справа № 755/5588/23 Головуючий у І інстанції Левко В.Б.
Провадження № 33/824/4056/2023 Доповідач Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сіренка М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18 липня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП. Накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на день розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. Стягнуто судовий збір на користь держави, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 14 квітня 2023 року о 22 год. 10 хв. ОСОБА_1 керував мотоциклом марки SPARTA, д.н.з. НОМЕР_1 , по пров. Бишевському, 9 у м. Києві в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager Alcotest, результат тесту 1,92 проміле, чим порушив пункт 2.9 «а» ПДР України.

Крім того, 14 квітня 2023 року о 22 год 10 хв ОСОБА_1, керуючи мотоциклом марки SPARTA, д.н.з. НОМЕР_1 , по пров. Бишевському, 9 у м. Київ, не витримав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з припаркованим транспортним засобом марки Renault Megane д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункти 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18 липня 2023 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Свої апеляційні вимоги захисник обґрунтовує тим, що у вказаній ситуації ОСОБА_1 не був водієм у розумінні п.1.10 ПДР, оскільки мотоциклом він не керував, мотоцикл він котив, коли на місце події приїхали працівники поліції. Докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та мотоцикл рухався в справі відсутні, а тому відсутній і склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП. Захисник вказує, що пояснення свідків не можуть бути належними та допустимими доказами у справі, так як вони знайомі з сином власника автомобіля, з яким відбулось ДТП, тобто вони є зацікавленими особами. Крім того, апелянт вказує, що в порушення вимог ст. 266 КУпАП працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Також захисник вказує, що ОСОБА_1 не був згоден з результатами огляду на приладі «Драгер» та бажав пройти огляд у найближчому медичному закладі, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Захисник також звертає увагу, що ОСОБА_1 не вручався другий примірник акту огляду на стан сп`яніння, що є порушенням процедури огляду та оформлення його результатів.

Апеляційна скарга захисника Сіренка М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 надійшла до Київського апеляційного суду 09.08.2023. Судові засідання були призначені на 21.08.2023, 28.08.2023 та на 02.10.2023. Захисником неодноразово подавались клопотання про відкладення розгляду справи через участь в інших судових засіданнях.

Перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно п.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Висновки суду щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому в апеляційному порядку не перевіряються.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП). Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керуванням транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2.9 (а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 439594 від 14.04.2023, квитанції приладу «Drager Alcotest 6820» тест № 2401 від 14.04.2023 з результатом 1,92 ‰, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 14.0.2023; поясненнях свідка ОСОБА_2 ; копії постанови серії ЕАС № 6836111 від 14.04.2023; витязі з АРМОР від 24.05.2023; відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення. Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні, і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

В судовому засіданні було переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення. З вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці погодився пройти такий огляд, під час проходження огляду повідомив, що алкоголь вживав на роботі. Після отримання результатів приладу «Драгер» на запитання працівника поліції, чи згоден він з результатом, ОСОБА_1 відповів, що вибору в нього немає. При цьому, сам ОСОБА_1 повідомив, що він заїхав на мотоциклі, а потім коли захотів його поставити, мотоцикл перевалився на автомобілі. Про вказане ОСОБА_1 також зазначив в своїх письмових поясненнях.

Як пояснила свідок ОСОБА_2 , вона бачила, як ОСОБА_1 заїхав на мотоциклі, а потім перевернувся на припарковані автомобілі. Свідок ОСОБА_3 пояснив, що є власником вказаного мотоцикла та того дня просив ОСОБА_1 привезти мотоцикл до його будинку, відстань від гаража становить 2 км.

Відтак, доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказів керування ОСОБА_1 мотоциклом є безпідставними, оскільки спростовуються вищенаведеним. Підстав вважати пояснення свідків неналежними доказами не вбачається, а крім того, вони узгоджуються з поясненнями самого ОСОБА_1 , наданими ним безпосередньо після події.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не був згодний з результатами огляду на приладі «Драгер», оскільки заперечень щодо результатів огляду ОСОБА_1 не висловлював, по суті порушення в протоколі про адміністративне правопорушення зазначив, що згоден, зауважень щодо змісту протоколу не висловлював. Зважаючи на те, що огляд було проведено з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та положень Інструкції, а саме на місці зупинки зі згоди водія із застосуванням технічного приладу з використанням спеціальних технічних засобів, враховуючи згоду водія із результатами такого огляду, підстави для направлення ОСОБА_1 для огляду до медичного закладу були відсутні.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та невручення другого примірнику акту огляду, то вони не впливають на подію проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», яка відображена на відеозапису та підтверджена іншими доказами у справі. Таким чином, вказані обставини не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Отже, оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження захисника з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які б могли стати підставою для скасування постанови.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення, з урахуванням чого постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18 липня 2023 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу щодо її скасування - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргузахисника Сіренка М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига