ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1983/23 Справа № 205/5292/23 Суддя у 1-й інстанції - Калініченко Г. П. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М. в режимі відеоконференції, за участі представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Нечваль Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2023 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 7 років та з оплатним вилученням транспортного засобу автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

При обставинах, зазначених в оскаржуваній постанові, 28.04.2023 року о 22:08 годин ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в районі будинку № 3 на ж/м Червоний Камінь у м. Дніпро, не маючи права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Нечваль Я.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що коли відносно ОСОБА_1 складали протокол про адміністративне правопорушення, йому повідомили, що розгляд справи відбудеться 03 червня 2023 року у Ленінському районному суді м. Дніпропетровська. Прибувши до суду 03 червня 2023 року, це був вихідний день, та розгляд справи не відбувся. Далі, 05 червня 2023 року, в суді йому повідомили, що дати судового засідання немає, та його повідомлять повісткою. В подальшому, 20 серпня 2023 року, від працівників поліції він дізнався про існування щодо нього постанови суду.

Обґрунтовуючи апеляційній вимоги по суті адвокат вказує на відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Вказує, що до матеріалів справи не долучено жодного відеозапису чи іншого об`єктивного доказу, який міг би свідчити про керування транспортним засобом. Також завертає увагу на відсутність доказів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Окрім цього захисник зазначає, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 фактично не ставиться в провину порушення ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 не мав посвідчення водія, а не права керування транспортним засобом, як це передбачено ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Нечваль Я.В.в судовому засіданні, в режимі відеоконференції підтримав вимоги апеляційної скарги просив їх задовольнити.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходжу з наступного.

Перевіряючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження вищезазначеної постанови, враховую, що справа була розглянута 13 липня 2023 року. Належного повідомлення ОСОБА_1 про час та дату судового засідання матеріали справи не містять. Таким чином, зважаючи на наведені вище обставини, з метою не порушення доступу до правосуддя та не порушення права ОСОБА_1 на захист, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При винесенні оскаржуваної постанови суддею суду першої інстанції вказані вимоги були дотримані і його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення, є необґрунтованими і безпідставними.

Так, відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП наступає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно вимог пункту 2.1.а Правил дорожньогоруху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 042014 від 28 квітня 2023 року, складеному у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП; рапортом інспектора взводу 2 роти 4 батальйону 1 УПП в Дніпропетровській області, відповідно до якого, було зупинено транспортний засіб Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , при перевірці було виявлено, що останній не отримував водійського посвідчення та 11 лютого 2023 року вже притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП; витягом з бази armor, відповідно до якого, ОСОБА_1 , 11 лютого 2023 року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 042014 від 28 квітня 2023 року, ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Тобто викладені в протоколі фактичні обставини правопорушення відповідають диспозиції ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Крім того, в матеріалах справи наявний витяг із бази Armor, відповідно до якої, постановою серії ЕАС № 6528740 від 11 лютого 2023 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. При цьому а ні представник в судовому засіданні, а ні в апеляційній скарзі не зазначав про оскарження цієї постанови.

Тобто, наявність вказаної вище постанови свідчить про те, що ОСОБА_1 протягом 2023 року вже притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, та в подальшому, у даній справі, був притягнутий судом до відповідальності за повторне протягом року вчинення даного правопорушення.

Що стосується доводів адвоката в тій частині, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, то вони є безпідставними, оскільки відомостей про його незгоду або зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення з боку ОСОБА_1 не подавалось та матеріали справи не містять.

Таким чином, дані обставини свідчать на користь того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Посилання захисника на відсутність відеозаписів з нагрудних камер поліцейських на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , що свідчить про недопустимість усіх доказів, є безпідставними, оскільки здійснення відеозапису не є обов`язковим під час складання протоколів та фіксування усіх адміністративних правопорушень. При цьому, застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису передбачено у випадках, зазначених в ст. 266 КУпАП.

Таким чином, досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене, накладене на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити адвокату Нечваль Я.В. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Нечваль Я.В., - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2023 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко