№ 3/756/5286/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 вересня 2023 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Дев`ятко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

22 липня 2023 року, близько 01 год. 05 хв., ОСОБА_1 , повторно протягом року, керував автомобілем марки «Fiat», моделі «Tipo», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Луговій, 13, що у м.Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому Законом порядку, відмовився, що було зафіксовано технічними засобами відеозапису (нагрудні камери патрульних поліцейських №№ 470646, 473648 та 470456).

Крім того, 24 липня 2023 року, близько 23 год. 50 хв., ОСОБА_1 , повторно протягом року, керував автомобілем марки «BMW», моделі «X3», номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Героїв Дніпра, 29, що у м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому Законом порядку, відмовився, що було зафіксовано технічними засобами відеозапису (нагрудні камери патрульних поліцейських №№ 472664 та 472262).

Будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України), ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився та не повідомив суду про поважні причини свого неприбуття.

Вивчивши та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень з огляду на наступне.

Так, відповідно до положень ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 підтверджується:

- даними, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення серії ААД № 032113 та № 499343, в яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортними засобами з ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 був ознайомлений із їх змістом, про що свідчать відеозаписи з нагрудних камер патрульних поліцейських;

- копіями постанов серії БАД № 386471 від 22.07.2023 та серії ЕАС № 7393979 від 25.07.2023, з яких убачається, що ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 126 КпАП України;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , з яких убачається, що останній 22.07.2023, близько 23 год., передав керування транспортним засобом ОСОБА_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння;

- відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських, з яких вбачається, що ОСОБА_1 22.07.2023 та 24.07.2023, після виявлення ознак алкогольного сп`яніння, відмовився пройти в установленому Законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім того, розглядаючи протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД № 032113 та № 499343, суд зважає на таке.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовуюсь при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки Європейського суду з прав людини у справах «Малофаєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р., та «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016 р., ЄСПЛ серед іншого зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготовитися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Ураховуючи викладене, вивчивши та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, беручи до уваги фабули, які викладені у протоколах про адміністративні правопорушення серії ААД № 032113 та № 499343, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КпАП України.

Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до ст. 33 КпАП України суд при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді адміністративного арешту в межах санкції інкримінованої статті КпАП України з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Разом з цим, зважаючи на те, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.02.2023 та постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.02.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України, суд вважає за необхідне остаточно призначити стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на підставі приписів ч. 3 ст. 30 КпАП України.

Окрім того, із протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД № 032113 та № 499343 вбачається, що автомобіль марки «Fiat», моделі «Tipo», н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки «BMW», моделі «X3», н.з. НОМЕР_2 , якими 22 та 24 липня 2023 року керував ОСОБА_1 належать іншим особам, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а тому суд не знаходить підстав для накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Також, суд враховує рішення Конституційного суду України № 10-р/2018 від 23.11.2018.

Керуючись статтями 33, 40-1, ч. 2 ст. 130 КпАП України, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КпАП України, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КпАП України, шляхом приєднання невідбутої частини стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.02.2023 та постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.02.2023, визначити ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 4 роки.

Строк відбування покарання у виді адміністративного арешту відраховувати з моменту фактичного затримання правопорушника.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя В.В. Дев`ятко