Справа №576/1809/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Колодяжний А. О.
Номер провадження 33/816/698/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, який притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, який притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19 липня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19 липня 2023 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 рік за те, що 11 червня 2023 року близько 23 год. 05 хв. по вул. Київська, 20 у м. Глухів Сумської області, керував автомобілем «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, ухилився шляхом відмови, чим порушив п.п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, особа, який притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19 липня 2023 року, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що працівниками поліції відеозапис вівся не належним чином. Так, відеофіксація здійснена епізодично та сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не зафіксовано.

Відповідно, матеріали провадження не містять взагалі достовірних відомостей, з яких можна було б беззаперечно, за принципом «поза розумним сумнівом» встановити факт керування апелянтом транспортним засобом. Працівники поліції не могли зупинити вказаний у протоколі автомобіль по вул. Київська, 20 в м. Глухів, оскільки це не вулиця, а подвір`я будинку. Транспортний засіб був залишений на стоянці будинку дружиною, котра і була за кермом автомобіля. У цей час апелянт стояв біля під`їзду будинку, де мешкали знайомі. Вже зібравшись йти до знайомих, дружина повідомила йому про те, що в автомобілі залишився ноутбук, а тому він пішов до транспортного засобу та коли вже зачиняв двері салону транспортного засобу, до нього під`їхали працівники поліції.

На долученому до матеріалів відеозаписів, не співпадає час та дата, зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення. Другий відеозапис записаний на інший прилад, який не передбачений вимогам Законом України. Таким чином має місце недотримання поліцейськими Інструкції № 1026 щодо порядку роботи та застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомку відеозапису.

Крім того, працівниками поліції не було повідомлено апелянта про причини зупинки транспортного засобу, що є явним порушенням вимог Закону України «Про національну поліцію».

Враховуючи викладені обставини, апелянт зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно до ст. 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції було не вірно зазначено адресу проживання, останній жодного разу не отримував сповіщення суду про час та місце судового розгляду, у зв`язку з чим не був присутнім на судовому засіданні та своєчасно не отримав копію постанову суду, для подання апеляційного скарги у межах строку визначеного КУпАП. Тому апелянт вважає за необхідне звернутися з клопотанням про поновлення строку.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, позицію особи, який притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який подану апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити,допитавши свідка ОСОБА_2 , апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до штампу вхідної канцелярії Глухівського міськрайонного суду Сумської області, 23 серпня 2023 року було подану апеляційну скаргу на постанову судді від 19 липня 2023 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження. Причиною пропуску строку, апелянт зазначає не своєчасне отримання тексту постанови судді.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Перевіривши представлені матеріали та доводи в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження постанови судді від 19 липня 2023 року, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав у повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням таких доказів, як:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 11 червня 2023 року серії ААД № 166912;

- письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , відповідно яких під час здійснення ним служби по охороні громадянського порядку на території Глухівської територіальної громади, під час дії комендантської години, близько 23 год. 05 хв., працівниками поліції за допомогою сигнального диска з червоним сигналом службового автомобіля, був зупинений автомобіль марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Оскільки в останнього були виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, працівниками поліції водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 категорично відмовився;

- письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , який повідомив, що 11 червня 2023 року здійснював службу по охороні громадського порядку на території Глухівської територіальної громади. Під час дії комендантської години працівниками поліції за допомогою сигнального диска з червоним сигналом службового автомобіля був зупинений автомобіль «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого був ОСОБА_1 . Так як у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я. Проте ОСОБА_1 категорично відмовився проходити огляд, як і підписувати протокол про адміністративне правопорушення та надавати письмові пояснення;

- відеозапису спеціально технічних засобів працівників поліції (бодікамер).

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.

Аргумент апелянта щодо того, що в матеріалах справи відсутні докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд відхиляє з наступних підстав.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Із долучених до матеріалів справи письмових показів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вбачається, що 11 червня 2023 року близько 23 год. 05 хв. по вул. Київська, 20 в м. Глухів, автомобілем «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , керував саме ОСОБА_1 , а не його дружина, про що останній наполягає у поданій апеляційній скарзі.

Крім того вказані покази свідків узгоджуються з іншими доказами по справі, а саме долученими відеозаписами із нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано як після зупинки службовою машиною працівників поліції, ОСОБА_1 знаходячись зі сторони місця водія забирав сумку та замикав салон автомобіля, про що свідчить світловий покажчик габаритних ліхтарів транспортного засобу. Також під час спілкування з працівниками поліції, ОСОБА_1 не заперечував, що керував автомобілем та не повідомляв про те, що за кермом була його дружина.

Апеляційний суд вважає, що заперечення факту керування транспортним засобом апелянтом, суперечливі твердження про те, що саме дружина керувала його автомобілем, свідчать про усвідомлення ОСОБА_1 своєї протиправної поведінки та про намагання уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Також із долученого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 навпаки намагався переконати працівників поліції, що він не бачив світлові покажчики службової машини поліції із вимогою зупинити транспортний засіб.

Враховуючи вищенаведене апеляційний суд не буре до уваги покази допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 дружини ОСОБА_2 , яка повідомила, що саме вона керувала транспортним засобом в той вечір і транспортний засіб був залишений на стоянці будинку. У цей час її чолові стояв біля під`їзду будинку, де мешкали знайомі. Вже зібравшись йти до знайомих, вона повідомила йому про те, що в автомобілі залишився ноутбук, а тому він пішов до транспортного засобу та коли вже зачиняв двері салону транспортного засобу, до нього під`їхали працівники поліції. Оскільки такі покази повністю спростовуються іншими доказами в справі, зокрема відеозаписом.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис з нагрудної камери працівників поліції є фрагментарним і не відповідає вимогам чинного законодавства, є безпідставними, оскільки вказані норми не містять вимог щодо безперервності ведення технічного відеозапису, а містять загальні положення про можливість здійснення технічного відеозапису працівниками поліції.

Твердження апелянта про розбіжності в часі та даті на відеозаписах апеляційний суд вважає технічною помилкою і вони не можуть слугувати підставою для скасування постанови і закриття провадження у справі, оскільки не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що доведено сукупністю належних та допустимих доказів, наявних у матеріалах справи.

Крім того до матеріалів справи про вчинення адміністративного правопорушення долучено рапорт ПОГ СВГ Шосткинського РУП ОСОБА_5 , відповідно якого останній повідомляє про невірне відображення часу та дати на нагрудному відеореєстраторі SN: G21A3080, через розрядження батареї.

Той факт, що наявні в матеріалах справи відеозаписи є роздільними на окремі файли, а джерело запису одного файлу не можливо встановити, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки на одному із відеозаписів, який записаний на нагрудний відеореєстратор, зафіксовано зупинення транспортного засобу «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Отже, підстав піддавати сумніву зміст даного відеозапису з наведених в апеляційній скарзі підстав у суду немає, а тому такі твердження суд відхиляє як безпідставні, розцінює їх як намір уникнути адміністративної відповідальності.

Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 ставиться в провину, саме відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджено письмовими поясненнями свідків, відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Апеляційний суд наголошує, що питання поважності чи неповажності причин зупинки автомобіля поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для скасування постанови суду. Крім того, апелянтом не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки під час зупинки транспортного засобу, яке мало місце 11 червня 2023 року.

Із долученого відеозапису вбачається, що працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про невиконання ним вимог зупинки транспортного засобу, яке подавалося за допомогою сигнального диска з червоним сигналом, відповідно до п. 8.9 ПДР України. Причиною зупинки стало порушення комендантської години.

Вище вказане підтверджується також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які також повідомили, що водій автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не реагував на вимогу працівників поліції зупинити транспортний засіб. Причиною зупинки було порушення ОСОБА_1 комендантської години, а саме руху транспортного засобу після 23 год. 00 хв., під час дії воєнного стану, без спеціально виданих перепусток чи посвідчень.

Крім того, правилами дорожнього руху не передбачено право водія не зупинятися на вимогу поліцейського та/чи не пред`являти документів, які дозволяють керувати транспортним засобом. У випадку незгоди із підставами зупинення водій має право оскаржити такі дії поліцейського.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що водій ОСОБА_1 , який відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України мав обов`язок на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ухилився від виконання цього обов`язку, що тягне за собою відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже відмова від проходження огляду може бути виражена й у пасивній формі шляхом ухилення від виконання цього обов`язку, що випливає із змісту п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, із врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.

Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги особи, який притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, який притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19 липня 2023 року.

Постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, який притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.