печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2023 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

21.09.2022 о 21 год. 35 хв. у м. Києві по вул. Велика Васильківська, 112, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 111830, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер «Alcotest 6820 «ARHK-0501» тест №4145, за результатами огляду виявлено 0.49 проміле алкоголю в крові водія. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що того дня не вживав алкоголь. Поруч в автомобілі сиділа його мама, яка є власником транспортного засобу та також водієм, та якби знав, що так вийде, то попросив би маму сісти за кермо.

На запитання захисника чи висловив він незгоду з результатами проведеного огляду, відповів, що напевно не висловив, бо був в шоці.

Також додав, що працівники поліції не пропонували проїхати йому до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння та зі змістом акту огляду на стан сп`яніння не ознайомлювали, лише дали поставити підпис.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Харчук О.П. також заперечив вину свого підзахисного обґрунтувавши це наступним.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», на що він, будучи тверезий, погодився. Проте, після того як прилад «Drager» показав позитивний результат, то ОСОБА_1 висловив свою незгоду з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння, про що він вказав співробітникам патрульної поліції.

Однак, не зважаючи на вищевикладене, працівники патрульної поліції, почувши незгоду ОСОБА_1 із результатами приладу «Drager», не направили його на огляд на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також підписи ОСОБА_1 наявні в протоколі та чеку приладі «Drager», не можуть свідчити про те, що він висловив свою згоду з результатами проведеного огляду, оскільки як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису, він поставив свій перший підпис у протоколі за повідомлення йому про дату та час розгляду справи, другий підпис він поставив за отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, третій за отримання копії протоколу, а чек приладу «Drager», підписав, оскільки не заперечує самого факту проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою вказаного технічного засобу.

Окрім того, працівники поліції не ознайомили ОСОБА_1 зі змістом акту огляду на стан сп?яніння, а також не роз`яснили права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, зокрема права на захист.

Також адвокат Харчук О.П. додав, що працівниками поліції не було зафіксовано всіх обставин справи, зокрема факту керування транспортним засобом.

Захисник звернув увагу на те, що працівники поліції перед ввімкненням нагрудних відеореєстраторів не попередили ОСОБА_1 про застосування відносно нього такого превентивного заходу.

Сторона захисту вважає, що наявний в матеріалах справи відеозапис не може бути визнанний судом належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, який складений відносно ОСОБА_1 , не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Окрім цього, адвокат вважав, що акт огляду не можна визнавати належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 , оскільки протокол не містить жодних посилань на те, що до нього додається акт.

Адвокат наголосив, що пояснення ОСОБА_1 , які зафіксовані на відеозаписі, який долучений до матеріалів справи, не можна вважати достатнім доказом, оскільки сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не звільняє суб`єкта владних повноважень від доведення його винуватості, а також враховуючи той факт, що він не був повідомлений про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання.

На підставі вище викладеного, адвокат Харчук О.П. просив провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суддею в судовому засіданні було досліджено відеозапис під назвою «377929» з боді-камери №473773 поліцейського, на якому зафіксовано, що інспектором поліції за допомогою сигнального диску з червоним сигналом був зупинений автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , за те, що останній не увімкнув покажчик повороту під час здійснення перестроювання (фактичний час 21:32:14 - 21:33:40).

Згодом поліцейським у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, у зв`язку з чим ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», у медичному закладі у лікаря-нарколога або відмовитися від проходження огляду, на що ОСОБА_1 повідомив, що згоден пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер» (фактичний час 22:43:35 - 21:34:08).

Також на вказаному відео зафіксована процедура проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат якого показав 0.49 проміле алкоголю (фактичний час 21:34:50 - 21:36:08).

Відеозаписом не зафіксовано заперечень ОСОБА_1 з приводу результатів проведено огляду. Окрім цього, на запитання інспектора чому він керує автомобілем в стані сп`яніння та що він вживав, ОСОБА_1 відповів, що напередодні та вночі вживав алкоголь (фактичний час 21:36:05 - 21:36:28).

Після цього поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що на нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та його відсторонено від керування транспортним засобом, щодо чого ОСОБА_1 не заперечував (фактичний час 21:36:28 - 21:37:29).

Суддя, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Харчука О.П., надходить до наступних висновків.

Заперечення захисника про те, що матеріалами справи не встановлену факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, спростовуються відеозаписом з боді-камери №473773 працівника патрульної поліції, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 під час керування автомобілем був зупинений інспектором поліції за допомогою сигнального диску з червоним сигналом (фактичний час 21:32:14 - 21:33:40).

Також свого підтвердження не знайшли заперечення захисника щодо того, що ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду на стан сп`яніння, про що повідомив працівниками поліції, що зафіксовано на 05:00 хв. відеозапису, оскільки вказана незгода не зафіксована ні на 5 хвилині відеозапису, ні на будь якій іншій, так як ОСОБА_1 будь-яким чином не висловлював незгоди з результатами сп`яніння та не просив провести додатковий огляд в медичному закладі.

Разом з тим, на 05:00 хв. відеозапису зафіксована розмова працівника поліції з ОСОБА_1 , в якій він запитує водія про те чи знає він, що не можна керувати автомобілем в стані сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповідає, що не думав, що так вийде.

У зв`язку з вище викладеним, жодних підстав для направлення ОСОБА_1 до лікаря-нарколога для проведення у медичному закладі огляд на стан сп`яніння суддею не виявлено.

Також суддя не бере до уваги заперечення захисника про те, що ОСОБА_1 не ознайомлювали зі змістом акту огляду на стан сп`яніння, а його підпис не свідчить про те, що він згоден з результатами огляду.

На долученому до протоколу відеозаписі зафіксовано, що інспектор поліції показує ОСОБА_1 акт огляду на стан сп`яніння та наголошує на тому, що результат огляду становить 0.49% (проміле), вказує прилад, за допомогою якого водій проходив огляд, та просить поставити підпис в даному акті, на що ОСОБА_1 , не висловлюючи жодних заперечень чи зауважень щодо результатів огляду чи змісту акту, ставить підпис (фактичний час 22:07:56 - 22:08:16).

Щодо тверджень захисника про нероз`яснення поліцейськими прав ОСОБА_1 , слід зазначити, що вказане в цілому не вплинуло на процедуру проходження огляду, її результати, отримані докази та справедливість, об`єктивність і неупередженість судового розгляду.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху на учасників дорожнього руху, в тому числі водіїв, покладено обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Отже, ОСОБА_1 , як водієві було відомо, що на вимогу поліцейських він зобов`язаний пройти огляд на стан сп`яніння. В подальшому ОСОБА_1 звернувся за правовою допомогою до адвоката, який і представляв його інтереси в судовому розгляді, чим забезпечено його права на правову допомогу. Права, передбачені ст. 268 КУпАП, докладно роз`яснені стороні захисту, що була представлена адвокатом, в суді.

Твердження захисника щодо неможливості визнання долученого відеозапису та акту огляду на стан сп`яніння, як допустимих та належних доказів, у зв`язку з не зазначенням у протоколі про те, що вони додаються до матеріалів справи, суддя відхиляє, у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №377929 в графі «до протоколу додаються» вказані в тому числі «БК 473773» та «акт огляду», з чого можна зробити висновок, що як відео з боді камери №473773, так і акт огляду на стан сп`яніння були долучені правомірно та можуть визнаватися допустимими та належними доказами.

Також суддя відхиляє доводи адвоката про те, що працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 про здійснення відеофіксації, на підставі наступного.

Фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру, згідно зі ст. 307 Цивільного кодексу України.

Поліція в рамках своїх повноважень для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені законом України про Національну поліцію, тому може відходити від норм Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» один із превентивних заходів що може застосовувати працівник поліції - це застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (далі - Інструкція) під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Як вбачається з долученого відеозапису, він починається з моменту зупинки транспортного засобу ВАЗ 111830, державний номерний знак НОМЕР_1 , за порушення Правил дорожнього руху. У зв`язку з цим, можна зробити висновок, що інспектором поліції було дотримано вимог Інструкції та увімкнено портативний відеореєстратор з моменту початку виконання службових обов`язків.

Таким чином, всі вказані адвокатом Харчуком О.П. зауваження та заперечення не знайшли свого підтвердження та повність спростовуються матеріалами справи.

Отже, вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме даними, які містяться в:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 377929;

- результатах тесту Драгер «ARРЛ-0501» тест №4145;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- відео з боді-камери №473773 працівників патрульної поліції.

Дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні стягнення правопорушнику суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Враховуючи викладене, суддя вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись, ст. ст. 130, 221, 275-280, 283-287 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько