Справа № 171/1539/23
Провадження № 3/177/990/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 вересня 2023 року Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Лященко В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №10 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Водій ОСОБА_1 , 27.06.2023 о 22 год. 52 хв., біля будинку №26 по вул. Енергетична в м. Зеленодольську керував транспортним засобом Ford Mondeo номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Згідно ст. 268 КУпАП справа розглянута за його відсутності.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Галайдюк Ф.І., надав суду клопотання в якому просив закрити провадження по справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП, зокрема посилаючись порушення працівниками поліції вимог чинного законодавства при складанні протоколу, а саме, вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 щодо проходження процедури огляду.

Суд дослідивши письмові матеріали справи та клопотання захисника дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності і чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №342584 від 27.06.2023 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, складеним уповноваженою особою, який містить дані щодо обставин вчиненого правопорушення. Відповідно до протоколу, у водія ОСОБА_1 тимчасово вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 26.04.2018, від підпису ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, пояснень по суті правопорушення не надав;

- рапортом поліцейського, який узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та доданими до нього доказами;

- копією постанови серії БАБ №459700 від 27.06.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.121-3, ч.1 ст. 126, ч.2 ст.122, ч.5 ст.121 КУпАП;

- направленням водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.06.2023, відповідно до якого, ОСОБА_1 в присутності двох свідків від огляду відмовився;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому також зафіксовані виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду та підпису водій ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які кожен окремо, пояснили, що 27.06.2023 близько 23 год.23 хв. вони були залучені співробітниками поліції в якості свідків при розгляді справи відносно ОСОБА_1 , який був зупинений співробітниками поліції за порушення ПДР України, під час винесення постанови у водія були виявленні ознаки алкогольного сп`яніння, в їх присутності, водій ОСОБА_1 від підписів, проходження огляду на стан сп`яніння та отримання тимчасового талону на керування транспортним засобом, відмовився.

Згідно розписки від 27.06.2023, ОСОБА_1 від керування відсторонений, шляхом передачі транспортного засобу Ford Mondeo номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 .

Щодо позиції сторони захисту про порушення працівниками поліції при складанні протоколу процедури передбаченої ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015, суд зазначає наступне.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 для наявності складу адміністративного правопорушення не має значення чи було зупинено транспортний засіб працівником поліції, чи водій здійснив зупинку сам, визначальним є проведення такого огляду або пропозиція на місці зупинки транспортного засобу, що і було здійснено поліцейським.

Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з пунктом 3 вказаної Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 6 вказаної Інструкції - огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби). Пунктом 7 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (заклад охорони здоров`я).

Відповідно до матеріалів справи, а саме, з копії постанови серії БАБ №459700 від 27.06.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.121-3, ч.1 ст. 126, ч.2 ст.122, ч.5 ст.121 КУпАП видно, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений за порушення правил ПДР України, правовою підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння було виявлення працівником поліції наявних ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , а саме - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, що зафіксовано, як в протоколі так в інших долучених до матеріалів справи документах, зокрема, в рапорті.

Працівниками поліції у відповідності з вимогами вищевказаної Інструкції складено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано наявні у водія ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та координації рухів та зазначено, що технічний прилад не застосовувався, оскільки водій в присутності двох свідків відмовився від його проходження та підпису у вказаному акті, що підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Суд вважає формальним посилання сторони захисту на те, що Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить дати його складання, оскільки вказаний недолік не має вирішального значення при розгляді справи та при встановлені винуватості ОСОБА_1 в інкримінуємому йому правопорушенні.

Таким чином, позицію сторони захисту щодо недоведення належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд розцінює критично, оскільки досліджені в судовому засіданні докази, у розумінні ст. 251 КУпАП є належними, логічно доповнюють один одного, не суперечать один одному, узгоджуються між собою, є правдивими, об`єктивними та беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені інкримінуємого йому правопорушення, у зв`язку з чим підстав для неврахування їх немає. На переконання суду, відповідна позиція сторони захисту, спрямована на уникнення відповідальності за вчинене.

Згідно п.п. 1.3, 1.9 ПДР України, на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП, окрім іншого передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 "поза розумним сумнівом", тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту п. 2.5 ПДР України та відповідно вчинення останнім адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до практики Європейського суду рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», від 29.06.2007, зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Враховуючи вищевикладене, при визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпечність, особу ОСОБА_1 та вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 27, 40-1, 130 ч. 1, 283, 284, 289 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя В.В.Лященко