ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1986/23 Справа № 201/7498/23 Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участі потерпілого ОСОБА_1 та його представника, - адвоката Грищенка В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представника, - адвоката Торубарова А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2023 року, щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, закрито, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З наведеної вище постанови вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 265902 від 15 червня 2023 року, 05 червня 2023 року о 22 годині 10 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Фольксваген», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі електроопори № 155 по вул. Набережна Перемоги м. Дніпрі, де, при виникненні небезпеки, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого відбулось зіткнення з попутним попереду мотоциклом «Ямаха», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, крім того тілесних ушкоджень зазнав водій ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції, встановив, що сукупність зібраних доказів є недостатньою та не взаємопов`язаною між собою для того щоб прийти до безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до наслідків, які настали за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно останнього.

Потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що в оскаржуваній постанові не повністю та не конкретно обставини ДТП, в тому числі його рух зі швидкістю 80-90 км/год., не враховано розташування транспортних засобів після зіткнення, а також пояснення свідків.

Крім того вказує, що суд не вжив заходів для виклику свідка ОСОБА_3 , який був очевидцем пригоди та повністю підтверджує відомості протоколу про адміністративне правопорушення, а також пояснення свідка ОСОБА_4 , які останній надав в судовому засіданні.

Також вказує, що суд не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які пояснили, що автомобіль «Фольксваген», рухаючись зі швидкістю близько 50 км/год., перелаштувався з третьої смуги в першу (крайню праву), та їх наздогнав мотоцикл «Ямаха», який начебто випередивши їх зліва, різко перестроївся перед ними та став гальмувати, чим було створено аварійну обстановку та ОСОБА_2 вимушений був екстрено гальмувати та не встиг зупинитись.

Крім того, потерпілий ОСОБА_1 вказує на відсутність слідів гальмування мотоциклу, які б обов`язково на сухому чистому асфальті. Зіткнення відбулось центром передньої частини автомобіля в заднє колесо мотоциклу, та повздовжні обох транспортних засобів застрягли один в одному, що вказує про прямолінійний рух мотоцикла при обставинах пригоди, а не його гальмування під час перелаштування вправо.

Таким чином, вказує на несвоєчасне застосування ОСОБА_2 засобів для зниження швидкості, а тому дії останнього не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України.

Заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, потерпілого ОСОБА_1 та його представника, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представника, - адвоката Торубарова А.В., вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, приходжу до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_1 стосовно необґрунтованості постанови судді в частині висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставними і необґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є: будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При прийнятті судом першої інстанції оскаржуваної постанови, вказані вимоги закону були дотримані.

Як слідує зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 інкримінується порушення вимог п. 12.3 ПДР України.

Згідно п. 12.3 Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Так, згідно показів учасників судового провадження, зокрема ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні в суді першої інстанції, не виключається можливість настання цієї пригоди як за обставин, зазначених стороною захисту, зокрема при створенні для водія ОСОБА_2 аварійної обстановки, у якій останній був вимушений різко змінити швидкість та напрямок руху, як за обставин, зазначених зі сторони потерпілого ОСОБА_1 , відповідно до яких, останній різко не знижував швидкість, а лише відпустив ручку газу.

Судом першої інстанції також були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , однак повідомлені вказаними свідками відомості суперечать одні одним, є взаємовиключними та не зіставляються з іншими доказами.

Отже, суд на законних та обґрунтованих підставах дійшов висновку, що повідомлені вказаними свідками фактичні дані не можуть бути підтверджені або спростовані зібраними доказами, оскільки вони не можуть бути перевірені на правдивість та достовірність під час судового розгляду.

Крім цього, в судовому засіданні в апеляційному суді було безпосередньо допитано свідка ОСОБА_3 , який повідомив, що в день розглядуваних подій він рухався на своєму автомобілі в попутному напрямку з мотоциклом «Ямаха» під керуванням ОСОБА_1 зі швидкістю близько 40 км/год. в середній, тобто третій смузі для руху. Мотоцикл «Ямаха» здійснював рух в групі інших мотоциклів попереду нього в крайній правій смузі для руху зі швидкістю близько 100 км/год. Під час здійснення руху, попереду в 100 метрах він почув удар, після чого побачив водія мотоциклу на асфальті. При цьому свідок зазначив, що самого моменту настання ДТП він не бачив.

При вирішенні питання первинності порушень Правил дорожнього руху, відповідно до викладеній правовій позиції Верховного Суду України в своєму рішенні в справі № 5-18кс14 від 20 листопада 2014 року, у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв, того, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні наслідку.

Причинний зв`язок в автотранспортних правопорушеннях відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями ПДР й відповідними наслідками.

Дані обставини та причинний зв`язок між діями учасників дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, згідно досліджених доказів з точки зору критерію відповідності доведеності вини особи поза розумним сумнівом, є недостатньою та не взаємопов`язаною між собою для того щоб прийти до безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до наслідків, які настали за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно останнього.

При цьому пояснення свідка ОСОБА_3 , який був допитаний судом за клопотанням сторони потерпілого, так само як і пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , не розкрили повну картину розглядуваної ДТП, оскільки цей свідок не був безпосереднім очевидцем події. При цьому також є сумнівними пояснення цього свідка в тій частині, що він здійснював рух на відстані 100 метрів по діагоналі від місця ДТП, оскільки відповідно до відеозапису з камер спостереження, яка хоча і знаходиться на відстані від місця ДТП, свідок ОСОБА_3 проїхав зону спостереження камери через більше ніж 4 хвилини після того, як цю зону залишив мотоцикл «Ямаха» під керуванням ОСОБА_1 , який при цьому рухався з великою швидкістю, що підтвердив сам свідок ОСОБА_3 .

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність факту вчинення цього ДТП саме водієм ОСОБА_2 , оскільки будь-яких прямих доказів цьому немає.

З точки зору критерію відповідності доведеності вини особи поза розумним сумнівом, сукупність зібраних в матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення доказів є недостатньою та не взаємопов`язаною між собою для того щоб прийти до однозначного висновку щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення відносно останнього.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що матеріали справи не містять достатніх належних та допустимих доказів, які б в своїй сукупності беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і на теперішній час вичерпані можливості отримати нові докази.

При цьому апеляційний суд не має права самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на наведене, вважаю належним чином обґрунтованим і вмотивованим висновок суду про відсутність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а доводи апеляції щодо його винуватості з наведених в ній мотивів є такими, які не знайшли свого підтвердження.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2023 року, щодо ОСОБА_2 , у справі про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко