П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., розглянувши матеріали, які надішли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД №410127 та серії ААД №099977:

15 вересня 2023 року о 11 год. 31 хв., ОСОБА_1 , в м. Ужгород, вул. Комендаря 95, водій гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL FRONTERA д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння а саме (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку о 11 год 37 хв. Своїми діями ОСОБА_1 , порушив п. 2.9 "а" ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

15 вересня 2023 року о 11 год. 31 хв., ОСОБА_1 , в м. Ужгород, вул. Комендаря 95, водій гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL FRONTERA д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія на право керування таким транспортним засобом, правопорушення вчинене повторно, чим порушив вимоги п. 2.1 "а" ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки ОСОБА_1 , 1 не повідомив. Тому суд вважає, що були вжиті заходи для забезпечення ОСОБА_1 , права на участь у судовому засіданні, його відсутність як порушника, відповідно до ст. 268 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

Тому, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 ,, письмові заперечення від якого до суду не надходили.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Зі змісту п. 2.9 а ПДР слідує, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту п. 2.1 а ПДР слідує, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Так, диспозицією ч. 3 ст. 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі вчинення особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад правопорушень відповідно ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №410127 та серії ААД №099977 та іншими матеріалами справи;

Доказів, що спростовували б винність ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченихч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, у судовому засіданні не встановлено.

Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що адміністративне правопорушення мало місце внаслідок порушення п. 2.9 "а" та п. 2.1 "а" Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 ,, відповідно до якого, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Відповідно дост. 40-1 КУпАПтаЗакону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 , підлягає стягнення судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на нього судом накладено адміністративне стягнення.

Керуючись ст.ст. 9, 30, 33, 34-35, 36, 40-1, 126, 130, 245, 251, 268, 276, 277, 280, 283, 284, 287, 289, 291, 317-1 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження адміністративні справи №308/20010/23 про притягнення громадянина ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 130 КУпАП, №308/2006/23 про притягнення громадянина ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП. та присвоїти справі єдиний номер №308/20010/23 .

Визнати ОСОБА_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 5 ст.126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,та застосуватидо нього адміністративне стягнення:

- за ч. 5 ст. 126 КУпАП штраф у розмірі двух тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на сім років та без оплатного вилучення транспортного засобу;

- зач.3ст.130КУпАП - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 5 1000,00 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на десять років та без оплатного вилучення транспортного засобу;

На підставі статті 36КУпАП визначити остаточне стягнення з ОСОБА_1 в у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 51000,00 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на десять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 10 діб з моменту її винесення.

Строк пред`явлення постанови суду до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя В.І.Бедьо