Справа № 279/4727/23 провадження №3/279/2703/23 П О С Т А Н О В А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2023 року
Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Недашківська Л.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 від 22.01.2021, РНКОПП НОМЕР_2 , за ст.130,ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ОСОБА_1 , 20.07.2023 о 14.45 год. в м.Коростені по вул.Залізничній керував транспорним засобом марки FORTE без н.з. з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю із порожнини рота, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння зупинки відмовився та в медичному закладі, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.130,ч.1 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні факт вчинення правопорушення підтримав, вину в скоєнному визнав.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановлено, що вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, зібраними у справі про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ№077927 від 20.07.2023 року, де з пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності вбачаться, що він випив 200 гр. пива, від освідування відмовився, направленням від 20.07.2023 року на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, нартокичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції, рапортом інспектора СРПП Коростенського РУП, де зазначено, що від освідування ОСОБА_1 відмовився, відеозаписом.
Переглядом відеозапису встановлено, що від пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння відмовився.
Згідно п.2.5 Правил Дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до диспозиції ст.130 ч.1 КУпАП відповідальність за вказаною нормою закону настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.1.10 ПДР України транспортний засіб це пристрій призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Як роз`яснено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді кримінальних та адміністративних справ зазначених категорій суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття транспортні засоби, зокрема, примітки до ст.286 КК України, ч.6 ст. 121 КУпАП, п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Виходячи із цих положень транспортними засобами, про які йдеться у статтях 286, 287, 289, 290КК України, статтях 121, 122, 123, 124, 130, 132 КУпАП, слід вважати всі види автомобілів, трактори й інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби, що приводяться в рух за допомогою двигуна з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигуна потужністю понад 3 кВт.
Хоча в наказі Держстандарту України № 31 від 25 січня 1995 року «Засоби транспортні дорожні», яким затверджено перелік транспортних засобів, мотоблок до них не відноситься, однак, відповідно до п. 2.13 Правил дорожнього руху України всі транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см. належать до категорії «А1».
Визначення терміну «транспортний засіб» наведено в п.1.10 Правил дорожнього руху України, згідно з яким транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Тобто, проаналізувавши дану норму Правил, можна дійти висновку, що у випадку, коли мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, то в цьому випадку він є повноправним учасником дорожнього руху і вважається транспортним засобом, а тому особа, яка керує таким транспортним засобом, повинна нести відповідальність за керування ним у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише у разі присвоєння йому номерного знаку та за наявності посвідчення водія у особи, яка ним керує.
Відповідно до роз`яснень Верховного Суду, викладених в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду № 278/3362/15-к від 01.03.2018 року, будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів.
Отже, наведені дані надають можливість встановити, що вказаний мотоблок є транспортним засобом в розумінні ч.1 ст.130 КУпАП.
В свою чергу суддя ураховує, що в рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007року Європейськийсуд з прав людиниу складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізувавши своє право володіти та керувати мотоблоком, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки відповідно до вимог чинного законодавства держави України.
Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначено ст.266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
З аналізу матеріалів справи слідує, що при складанні протоколу порушень положень вищезазначеної Інструкції та вимог ст.266 КУпАП допущено не було.
ОСОБА_1 не оскаржував дії працівників поліції щодо його огляду на стан алкогольного сп`яніння (стаття 267 КУпАП, частина перша, друга статті 286 КАС України).
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке є умисним і має значну суспільну небезпеку. Обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутні.
За викладених обставин, а також враховуючи особу ОСОБА_1 суд вважає, що для його виправлення, а також з метою загальної та спеціальної превенції у даному випадку необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, згідно санкції ст.130 ч.1 КУпАП.
У відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.
Керуючись ст.ст.130 ч.1, 283, 284 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :
Стягнути з ОСОБА_1 536,80 грн. судового збору.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, перебіг яких зупиняється в разі оскарження постанови до розгляду скарги (подання прокурора).

Постанова підлягає примусовому виконанню в разі несплати правопорушником штрафу протягом 15-и днів з дня отримання постанови, а в разі її оскарження (внесення подання) - протягом 15-и днів з дня отримання повідомлення про залишення скарги (подання) без задоволення.

Суддя Недашківська Л.А.

Копія згідно з оригіналом