Справа № 750/8075/23 Головуючий у 1 інстанції Кузюра М. М.
Провадження № 33/4823/649/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Бабинця С.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 червня 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з конфіскацією алкогольних та тютюнових виробів, які вилучені згідно протоколу вилучення речей від 17 березня 2023 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн 80 коп. судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.03.2023 року о 14 год. 20 хв., ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 здійснювала господарську діяльність з реалізації алкогольних та тютюнових виробів без отримання ліцензії на провадження такого виду господарської діяльності, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що рішення суду є незаконним, оскільки справу розглянуто у її відсутність без належного її повідомлення, судова кореспонденція направлялася на неправильну адресу. Вказує, що поза увагою суду залишились недоліки протоколу, про який зазначав суд, повертаючи його на доопрацювання і які залишились не виправленими, зокрема, в ньому не зазначено конкретну норму закону, якою передбачено отримання ліцензії на здійснення відповідного виду господарської діяльності, в матеріалах справи відсутні документи, що вона дійсно не отримувала ліцензію на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону і посилання на наявність таких доказів у протоколі відсутнє, не зазначено вид, назви та кількість товару, яким вона здійснювала торгівлю. Також зазначає, що у протоколі зазначено, що вона здійснювала торгівлю алкогольними та тютюновими виробами саме по АДРЕСА_2 , однак з долученого протоколу огляду та вилучення речей і документів слідує, що огляд і вилучення речей у ОСОБА_1 відбулося за адресою АДРЕСА_3 . Крім того вказує на відсутність будь-яких доказів на підтвердження фіксації здійснення нею торгівлі. Тому вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, її вина не доведена і провадження підлягає закриттю.

Оскарживши постанову суду поза строком апеляційного оскарження, просила поновити пропущений процесуальний строк, визнавши причини пропуску поважними.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Наведені апелянтом доводи щодо підстав для поновлення апеляційного строку є переконливими та з метою забезпечення апеляційного оскарження судового рішення, суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення апеляційного строку.

Стосовно доводів апеляційної скарги про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , то апеляційний суд приходить до висновку, що вони є слушними. При цьому враховує, що невірна адреса була зазначена у матеріалах справи, у тому числі у письмових поясненнях ОСОБА_1 .

Крім того, судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Разом з тим, в суді апеляційної інстанції право ОСОБА_1 на участь у судовому засіданні було відновлено, яким вона скористалася. Суду пояснила, що на момент складення протоколу не здійснювала торгівлю, товар перебував у ящиках, ліцензію має, надала копію, взагалі здійснює торгівлю в малій архітектурній формі (магазин).

Захисник-адвокат Бабинець С.П. в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити, скасувати незаконну постанову суду та закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки діяльність з продажу не здійснювалася, товар перебував у ящиках, про наявність ліцензії не питали. Податкова інспекція мала довести, що ліцензія не отримувалася або особа позбавлена такої або закінчився строк дії, чого зроблено не було.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 17.03.2023 року о 14 год. 20 хв., ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 здійснювала господарську діяльність з реалізації алкогольних та тютюнових виробів без отримання ліцензії на провадження такого виду господарської діяльності, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суд першої інстанції виходив з того, що її вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 776250 від 17 березня 2023 року та протоколом особистого огляду та вилучення речей і документів від 17.03.2023 року.

Однак, проаналізувавши обставини правопорушення та докази, що містяться в матеріалах справи суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновками, викладеними в постанові, зважаючи на наступне.

Відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Отже, безпосереднім об`єктом правопорушення є встановлений порядок здійснення підприємницької діяльності, порядок ліцензування окремих видів підприємницької діяльності.

Відповідно до статі 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Статтею 42 ГК України передбачено, що підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

При цьому, складаючи протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 164 КУпАП, уповноважена особа зобов`язана довести наявність таких ознак у діях особи, тобто наявність усіх ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбачених диспозицією вказаної статті.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито об`єктивну сторону правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки не зазначено продаж яких саме підакцизних товарів здійснювала ОСОБА_1 , кому саме вона продавала ці товари, не вказані свідки, не зазначено, чи такий продаж мав систематичний характер і чи був факт отримання нею доходу.

До протоколу про адміністративне правопорушення не долучені фіскальні чеки про продаж підакцизних товарів та відеоматеріали, які підтверджували б сам факт торгівлі.

У зв`язку з чим, такий протокол не можна вважати належним доказом відповідно до вимог ст. 251 КУпАП.

Крім того, складений протокол особистого огляду та вилучення речей і документів від 17.03.2023 року також не містить переліку вилученого товару з описом назв та кількості, місця, де його було вилучено.

Таким чином, належних, достовірних та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом підтвердили винуватість ОСОБА_1 у торгівлі алкогольними та тютюновими товарами без одержання ліцензії, матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, аналізуючи наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду І інстанції скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко