Справа № 750/5048/23
Провадження № 3/750/1543/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі: головуючого судді - Лямзіної Н.Ю., із секретарем судового засідання Довгаль А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , командира взводу, лейтенанта ЗСУ, мешканця АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , протягом року після накладення на нього адміністративного стягнення постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.09.2022 року, за ч.1 ст.130 КУпАП, повторно вчинив дії передбачені частиною 1 вказаної статті.

09.04.2023 о 15 год. 15 хв. в м. Чернігові по вул. Київська, 93, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом SAAB 9-5, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу Drager або у лікаря нарколога ЧОПНЛ відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи призначеної на 24.10.2023 року о 09:00 год. до суду не надходило.

Судові повістки направлялися на адресу, яка зазначена в матеріалах справи, для того, щоб забезпечити останньому право на захист та не порушувати його інших прав, передбачених ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, ОСОБА_1 , не будучи обмеженим у своїх правах та знаючи про наявність складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, міг сам поцікавитись ходом розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. На суд покладено обов`язок повідомити таку особу про час та місце судового розгляду, що судом було зроблено.

Враховуючи завдання провадження в справі про адміністративне правопорушення, правові висновки ЄСПЛ щодо пріоритету публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе та необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи може призвести до уникнення винуватою особою відповідальності.

Під час дослідження адміністративного матеріалу встановлено, що ОСОБА_1 дійсно скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Факт скоєння правопорушення ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №038626 від 09.04.2023, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, диском з відеозаписом наданим до протоколу та іншими матеріалами.

В силу положень ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію та обставини правопорушення, а доказами у справі є, зокрема, пояснення особи, що притягується до відповідальності, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Суд особливо звертає увагу на відеозапис з бодікамери поліцейського, що є засобом об`єктивного контролю, оскільки не залежить від суб`єктивного сприйняття кожного з учасників події, і є достатнім доказом для прийняття несуперечливого рішення по справі.

За встановлених фактичних обставин справи беззаперечно встановлено, що водій ОСОБА_1 будучи притягнутим протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, скоїв правопорушення, що передбачене диспозицією ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП визначено, що суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З врахуванням ступеню та характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого, зокрема, ст.130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи, що під час вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами, що підтверджується довідкою інспектора ВАП УПП в Чернігівській області О. Ячного та копією постанови Деснянського районного суду м.Чернігова від 07.09.2022 року, підстав для застосування стягнення у виді позбавлення його права керування транспортними засобами не вбачається.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП суд стягує з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності судовий збір в розмірі 536грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст.23, 33,40-1, ч.2 ст.130, ст.283-285 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 к. судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.Ю. Лямзіна