Номер провадження: 33/813/1672/23
Головуючий у першій інстанції Іванов В. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М.,

при секретарі: Узун Н.Д.,

переглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2023 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №428759 від 20.05.2023, ОСОБА_1 20 травня 2023 року о 12.30 год, керуючи транспортним засобом «Ford Ranger» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Одесі по Французькому бульвару, 49/51 не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Nissan Micra» д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився для надання переваги в русі. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП (а.с. 1).

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн на користь держави. Крім того, з ОСОБА_1 стягнено судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави (а.с. 21-22).

Не погодившись із вищевказаною постановою суду першої інстанції, 23 серпня 2023 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2023 року та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП (а.с. 23-27).

В судове засідання до апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи сповіщався належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.

Крім того, згідно із ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної не є обов`язковою.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доводів, викладених в апеляційній скарзі, а також доказів, які містяться в матеріалах справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладаючи відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясував всі фактичні обставин, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному випадку на норми Правил дорожнього руху України. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог ПДР України, в конкретному випадку на п. 13.1 ПДР України, який зазначений працівником поліції в протоколі.

Згідно із п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційним судом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується, наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

1)протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №428759 від 20.05.2023 (а.с. 1);

2)схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.05.2023 (а.с. 2);

3)письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 3-4).

Таким чином, оцінюючи вищезазначені докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Ford Ranger» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Одесі по Французькому бульвару, 49/51 не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Nissan Micra» д.н.з. НОМЕР_2 , порушивши при цьому вимоги п. 13.1 ПДР України, оскільки такий висновок ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення Правил дорожнього руху другого учасника ДТП, а саме водія автомобіля «Nissan Micra» д.н.з. НОМЕР_2 , однак апеляційний суд відхиляє вказані доводи, оскільки зазначене ніяким чином не впливає на факт порушення ОСОБА_1 вимог ПДР.

Як встановлено матеріалами справи ДТП відбулось в ході зустрічного роз`їзду автомобілів «Ford Ranger» д.н.з. НОМЕР_1 та «Nissan Micra» д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому жоден із водіїв не врахував утруднений зустрічний роз`їзд, дорожньої обстановки, габаритів свого транспортного засобу, не дотримався безпечного інтервалу та не надав дороги.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що згідно положень КУпАП суд розглядає справу лише в межах обставин, викладених у протоколі у протоколі про адміністративне правопорушення і не вирішує питання щодо винуватості інших осіб (учасників ДТП), щодо яких протокол про адміністративне правопорушення не перебуває на розгляді.

Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдати матеріальних збитків.

Кожен водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. п. 1.3, 1.9 ПДР України).

Отже, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Ford Ranger» д.н.з. НОМЕР_1 , згідно вимог ПДР зобов`язаний бути уважним, та при утрудненому зустрічному роз`їзді мав розраховувати габарити свого автомобіля, врахувати дорожню обстановку та дотримуватись безпечного інтервалу або надати дорогу зустрічному автомобілю.

ОСОБА_1 побачивши автомобіль «Nissan Micra» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухається назустріч при утрудненому зустрічному роз`їзді, мав оцінити дорожню обстановку, що склалась та розраховувати габарити свого автомобіля в такій мірі, щоб не допустити зіткнення, в тому числі надати дорогу зустрічному автомобілю або відмовитись від руху далі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що водій «Nissan Micra» д.н.з. НОМЕР_2 рухався на відстану від бордюру дороги у 50-70 см, тому мав змогу стати блище до правого краю дороги, та те що ширина дороги лише 4,42 м, а не 4,70 м, як зазначено на схемі місця ДТП, не звільняє водія ОСОБА_1 від обов`язку в повній мірі оцінювати дорожньою обстановку та габарити свого автомобіля.

Тому на підставі вищевстановлених обставин, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційний суд визнає необґрунтованим, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Зазначений висновок суду також відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, не зважаючи на те, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, апеляційній суд погоджується із висновком про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за порушення ним вимог ПДР України. Доводи апеляційної скарги не є суттєвими та носять формальних характер.

Своєчасний і правильний розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених, в тому числі ст. 124 КУпАП, має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький