н/п 3/490/1522/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/5166/22
П О С Т А Н О В А

13.10.2023р. суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І., розглянувши протокол про вчинення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, мешкає у АДРЕСА_1 ,

адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

15.10.2022р. близько 18:40 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "ЗАЗ-Daewoo Sens", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м. Миколаєві по пр. Центральному в районі буд. №151, в порушення п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння згідно результатів тестування на приладі "Драгер" тест №107 із показником 0,78 проміле, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом медичному закладі ОСОБА_1 відмовився на місці зупинки.

ОСОБА_1 у жодне із призначених судових засідань не з`явився.

Так, 27.04.2023р. на адресу суду від адвоката Демченко Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 (на підставі договору про надання правової допомоги №9 від 27.04.2023р.), надійшло клопотання про ознайомлення із матеріалами справи.

Судове засідання по справі призначено на 03.05.2023р. о 14:00 год. При цьому ОСОБА_1 був завчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце вказаного розгляду справи шляхом направлення електронного смс-повідомлення на номер його мобільного телефону, зазначеного у протоколі. Слід зазначити, що вірність відомостей зазначених у протоколі була засвідчена особистим підписом ОСОБА_1 .

Згідно довідки про доставку повідомлення у додаток "Viber" вказане смс-повідомлення доставлено одержувачу ОСОБА_1 11.04.2023р. о 16:17:51 год.

02.05.2023р. на адресу суду від адвоката Демченко Н.В. надійшла заява про перенесення судового засідання з метою ознайомлення з матеріалами справи.

У судове засідання, призначене на 03.05.2023р. ОСОБА_1 не з`явився.

08.05.2023р. адвокат Демченко Н.В. ознайомилась із матеріалами справи, що засвідчила особистим підписом на своїй заяві.

Наступне судове засідання по справі призначено на 02.06.2023р. о 10:30 год.

01.06.2023р. на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про перенесення судового засідання. В обґрунтування заявником зазначено про те, що офіційної повістки суду він не отримував. Про призначене слухання справи довідався від свого захисника. Додав, що він 02.06.2023р. буде перебувати в іншому населеному пункті, а його адвокат буде зайнята в іншому судовому провадженні. При цьому зазначив про бажання особисто приймати участь у розгляді адміністративного протоколу для надання заперечень та пояснень.

Наступне судове засідання призначено на 30.08.2023р. о 11:00 год., про що було повідомлено адвоката Демченко Н.В. засобами телефонного зв`язку (згідно телефонограми від 01.08.2023р.), а також ОСОБА_1 шляхом направлення смс-повідомлення на його номер мобільного телефону (згідно довідки повідомлення доставлено 02.08.2023р. о 09:48:21 год.).

21.08.2023р. на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій останній вказав, що йому відомо при призначене судове засідання на 30.08.2023р. о 11:00 год., однак у зв`язку із його місцезнаходженням на вказану дату у іншій області, просив перенести судове засідання з метою особистої участі у розгляді справи.

У призначене на 30.08.2023р. о 11:00 год. судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Наступне судове засідання призначено на 13.10.2023р. о 11:00 год., про що було повідомлено адвоката Демченко Н.В. засобами телефонного зв`язку (згідно телефонограми від 11.10.2023р.), а також ОСОБА_1 шляхом направлення смс-повідомлення на його номер мобільного телефону (згідно довідки повідомлення доставлено 11.10.2023р. о 16:04:06 год.).

12.10.2023р. до суду ОСОБА_1 особисто подано заяву, в якій останній вказуючи про обізнаність із датою призначеного судового засідання, посилаючись на перебування 13.10.2023р. в іншому населеному пункті у зв`язку із похованням батька його дружини, просив перенести слухання справу на іншу дату. Окрім того просив не розглядати справу без його участі.

Надаючи оцінку процесуальній поведінці ОСОБА_1 , суд приходить до наступних висновків.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено, що під час відсутності особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з поданих ОСОБА_1 заяв на адресу суду, останній достеменно знав про усі дати судових засідань по справі, про які він був заздалегідь та належним чином повідомлений, в тому числі й шляхом інформування його захисника.

Щодо забезпечення права ОСОБА_1 на безпосередню участь у судовому засіданні, розгляд справи неодноразово переносився за його клопотаннями. При цьому є необхідність у наданні оцінки поважності причин неявки останнього у слухання справи.

Оскільки Кодексом України про адміністративні правопорушення не регламентовано опис поважності причин неприбуття особи у судове засідання, таким чином з метою дотримання принципу законності, є необхідність у застосуванні принципу аналогії права найбільш близької галузі - кримінального процесуального права та при вирішенні вищезазначеного питання слід керуватися положеннями ст. 138 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, згідно ст. 138 КПК України визначено, що поважними причинами неприбуття особи на виклик є: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Як вбачається із поданих заяв ОСОБА_1 заяв, у якості причин неявки у судові засідання стали: перебування у інших населених пунктах у призначені дати засідань та у зв`язку із смертю та необхідністю поховання батька його дружини.

Однак, з урахуванням того що ОСОБА_1 завчасно знав про дати судових засідань, при цьому не вживав ніяких заходів задля запобігання зриву судових засідань; письмових заперечень/пояснень по суті протоколу не направляв; обставини про які вказував у своїх заявах не підтверджував жодними доказами, таким чином у сенсі ст. 138 КПК наведені причини неявки не можуть вважатися поважними.

На підставі викладеного, оскільки судом докладено усіх зусиль для унеможливлення порушення процесуальних прав ОСОБА_1 ; зважаючи на те, що останній, будучи постійно зайнятим, об`єктивно мав можливість направити письмові заперечення по суті протоколу на адресу суду, особливо враховуючи наявність кваліфікованого захисника, за такого він об`єктивно міг очікувати про постановлення судом в цей день стосовно нього рішення, однак останній своїми правами не скористався, навпаки сукупність його дій розцінюється як зловживання своїми процесуальними правами, з метою затягування слухання справи та ухилення від адміністративної відповідальності, у зв`язку із чим вважаю можливим здійснити розгляд справи без його участі.

Вивчивши матеріали додані до протоколу, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП виходячи з наступного.

Так, Європейським судом з прав людини при доведенні обставин справи активно застосовується стандарт "поза розумним сумнівом" (рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України», рішення від 18.06.2015 у справі «Ушаков проти України», п. 86 рішення від 11.07.2013 у справі «Вєрєнцов проти України»).

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною "поза розумним сумнівом", версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

При вивченні матеріалів адміністративного протоколу серії ААБ №331288 від 15.10.2022р. про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що вимоги стандарту "поза розумним сумнівом" було дотримано, що знайшло свій прояв у наступній встановленій сукупності доказів.

Так, у підтвердження обставин, викладених у протоколі, працівниками поліції долучено до матеріалів справи диск з відеозаписом з натільної камери поліцейського. В ході огляду вказаного відеозапису встановлено наступне.

З відеофайлу вбачається, що працівниками поліції зупинено автомобіль "ЗАЗ-Daewoo Sens", реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Підставою до зупинки транспортного засобу стало орієнтування про нетверезого водія даного автомобіля. Під час спілкування працівники поліції повідомляють про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим пропонують пройти огляд на з`ясування стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки шляхом продуття газоаналізатора "Драгер" або у встановленому законом медичному закладі. На вказане ОСОБА_1 пояснює, що дійсно вжив алкогольні напої та у такому стані просто перапаркував свій автомобіль, однак більше нікуди їхати не збирався. В подальшому ОСОБА_1 погоджується пройти тестування на приладі "Драгер" на місці зупинки та відмовляється їхати до медичного закладу. Працівники поліції роз`яснюють ОСОБА_1 процедуру проходження огляду, особливості роботи приладу, показують цілісність упакування з мундштуком, наявність сертифікації приладу. За наслідками продуття ОСОБА_1 приладу встановлено показник 0,78 проміле. Із вказаним показником ОСОБА_1 погоджується. Надалі відеозаписом зафіксовано обставини складання матеріалів адміністративного протоколу, ознайомлення із його змістом ОСОБА_1 та вручення йому копії.

Викладені обставини знайшли своє підтвердження також у письмових доказах по справі, а саме:

- протоколі серії ААБ №331288 від 15.10.2023р., із викладеними відомостями правопорушення якого ОСОБА_1 ознайомився, що засвідчив особистим підписом без зауважень чи заперечень;

- тесті №107 на приладі "Драгер" від 15.10.2023р., згідно якого за результатами огляду ОСОБА_1 встановлено показник 0,78 проміле. Вірність зазначених даних ОСОБА_1 засвідчив особистим підписом на роздруківці з приладу;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 у зв`язку із наявністю ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук) пройшов тестування на приладі "Alcotester ARLM-0327" із показником 0,78%. Із вказаним показником погодився, що засвідчив особистим підписом у графі "З результатом згоден";

- направленні на огляд до медичного закладу від 15.10.2023р., згідно якого ОСОБА_1 відмовився проїхати до встановленого законом медичного закладу для проходження огляду на з`ясування стану алкогольного сп`яніння;

- матеріалах справи у сукупності.

На підставі викладеного, вважаю що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 "а" ПДР України та його дії слід кваліфікувати як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду адміністративного стягнення враховано безальтернативність санкції статті ч. 1 ст. 130 КУпАП; характер вчиненого правопорушення, а саме те що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проти чого власне не заперечував; вбачається що вказані дії несли підвищену загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, за такого з метою попередження з боку останнього аналогічних порушень Правил дорожнього руху України, приходжу до висновку, що до нього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в прибуток держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись ст.ст. 130, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Грошові кошти перерахувати до місцевого бюджету Центрального району на розрахунковий рахунок № UA0014001, Миколаївське ГУК/ Миколаївської обл./21081300 код отримувача 37992030, МФО: 899998.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Грошові кошти у розмірі 536,80 гривень в рахунок сплати судового збору перерахувати до УК у Центральний м. Миколаїв /Централ.р-н/22030101, на розрахунковий рахунок № UA014483, код отримувача 37992030, банк Казначейство України (ЕАП), МФО 22030101.

Строк пред`явлення постанови суду до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Дірко І.І.