Справа № 304/1799/23 Провадження № 3/304/1048/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Чепурнов В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючої, громадянки України,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

25 серпня 2023 року о 18.05 год та 20.22 год, 26 серпня 2023 року о 06.08 год, 27 серпня 2023 року об 11.20 год, 28 серпня 2023 року о 13.00 год та 19.00 год, 29 серпня 2023 року о 14.50 год, 01 вересня 2023 року о 19.00 год, 04 вересня 2023 року о 17.40 год ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство відносно своєї доньки ОСОБА_2 , а саме ображала її нецензурними словами та погрожувала фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про місце і час розгляду справи, причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала, а тому з метою недопущення порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення така розглядається у її відсутності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України» (Smirnova v. Ukraine, заява №36655/02), відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до такого.

Так, вина ОСОБА_1 стверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАБ № 967927 та серії ВАБ № 967928від 25 серпня 2023 року, серії ВАБ № 967929 від 26 серпня 2023 року, серії ВАБ № 967861 та серії ВАБ № 967954 від 01 вересня 2023 року, серії ВАВ № 825275, серії ВАБ № 967880 та серії ВАБ № 967831 від 04 вересня 2023 року, серії ВАБ № 967977 від 07 вересня 2023 року, рапортом помічника чергового відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Кропивницкого Н.М. від 26 серпня 2023 року, рапортом інспектора-чергового відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Кохана І.І. від 27 серпня 2023 року, рапортом інспектора-чергового відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Сочки О.Я. від 28 серпня 2023 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 25, 26, 27, 28 та 29 серпня, 01 та 04 вересня 2023 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 25, 26, 27, 28 та 29 серпня, 01 та 04 вересня 2023 року, а також іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так суддя враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom, заява № 25) від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine, заява № 39598/03) від 21 жовтня 2011 року Європейським судом з прав людини зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином наведені та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя приходить до такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки всі дев`ять справ про адміністративні правопорушення одночасно розглядаються суддею щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, то і стягнення обиратиметься в межах санкції зазначеної норми Закону.

При накладенні стягнення суддя враховує характер вчинених правопорушень, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Також суддя враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (Baklanov v. Russia, заява №68443/01, рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (Frizen v. Russia, заява №58254/00 рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (Ismayilov v. Russia, заява №30352/03, п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Отже, враховуючи вищевикладене, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчинених правопорушень, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, та ступеню її вини, необхідним і достатнім для її виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір.

Керуючись ст. 1, 23, 36, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп судового збору.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя:Чепурнов В. О.