Справа № 732/869/23 Головуючий у 1 інстанції Карпинська Н. М.
Провадження № 33/4823/636/23
Категорія - ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 (у режимі відеоконференції), його захисника адвоката Слєпченка С. А.

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції з Городнянським районним судом Чернігівської області, апеляційну скаргу захисника адвоката Слєпченка С. А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 24 липня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень та стягнутий судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Як установив суд, 19 червня 2023 року, о 10 год. 30 хв. ОСОБА_1 у АДРЕСА_2 вчинив відносно ОСОБА_2 (матері його дитини) домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру: ображав її нецензурною лайкою та бив ногами по її ногах, внаслідок чого їй була завдана шкода фізичному і психічному здоров`ю.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Слєпченко С. А. просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що судове засідання у місцевому суді відбулося без ОСОБА_1 , він навіть не міг надати свої пояснення по суті справи. Наголошує на тому, що ОСОБА_1 жодних насильницьких дій щодо ОСОБА_2 не вчиняв. Показання свідків є неправдивими.

Звертає увагу, що ОСОБА_2 намагається дискредитувати ОСОБА_1 для того, щоб у подальшому відповідно впливати на рішення інших судів по справі про встановлення режиму спілкування батька з дитиною.

Мати дитини сама постійно провокує конфлікти і навіть застосовувала насильство до ОСОБА_1 .

Зазначає, ОСОБА_1 з самого народження спільної дитини бажає брати участь у її вихованні. Оскільки мати перешкоджає цьому, ОСОБА_1 у 2020 році встановлював факт батьківства у судовому порядку, у подальшому через органи опіки і піклування намагався встановити режим спілкування з дитиною. Але, мати, не зважаючи на рішення органу опіки та піклування, дитини майже не давала. Тому ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом. Після того, як почався судовий процес мати дитини ще більше почала провокувати ОСОБА_1 на конфлікт.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та захисник адвокат Слєпченко С. А. підтримали доводи апеляційної скарги. ОСОБА_1 пояснював, що ніколи в шлюбі з ОСОБА_2 не перебував і фактичні шлюбні відносини не підтримували, у них однакові прізвища. ОСОБА_2 народила від нього дитину і він піклувався і піклується про неї, відносини зіпсувалися через вимогу жінки купити їй окреме житло, на яке у нього немає коштів.

Заслухавши ОСОБА_1 , його захисника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Приписами ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, яке, у відповідності з даною статтею, проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно із п. 3 ч. 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктами 4 та 7 частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Нормами зазначеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Отже, враховуючи обставини справи апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов помилкового висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в його діях відсутні ознаки притаманні домашньому насильству, а наявні ознаки конфліктної ситуації між ним та ОСОБА_2 з приводу відвідування дитини.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 955112 від 19.06.2023 гр. ОСОБА_1 , 19.06.2023 о 10 год. 30 хв. у АДРЕСА_2 вчинив відносно матері його дитини, а саме гр. ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме ображав її нецензурною лайкою та бив ногами по руках та ногах.

Проте, апеляційний суд, вважає, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження. Невід`ємною складовою інкримінованого адміністративного правопорушення повинно бути таке насильство, яке проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, яке могло завдати чи завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Крім того, вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 пояснив, що у нього мається розпорядження Городнянської райдержадміністрації від 15.01.2020 № 10 «Про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею», згідно якого він бере участь у вихованні своєї доньки ОСОБА_3 у виді спілкування з нею, кожного понеділка з 10 год. до 12 год. та суботи з 16 год. до 18 год. у присутності матері на території місця проживання дитини. 19.06.2023, о 10 год. він приїхав за місцем проживання дитини, де його зустрічали мати дитини, її родичі та сусідка. Сусідка на ім`я ОСОБА_4 почала виражатися на його адресу нецензурними словами. На її образи він не реагував, забрав дитину, одягнув ролики та захист і пішли на асфальтоване покриття. Мати дитини пішла слідом за ними та ображала нецензурними словами при дитині. Так як вона заважала спілкуватися йому з дитиною, він почав фіксувати на телефон і тоді ОСОБА_2 почала кидатися на нього піском. Підбігла до нього, схопила його за руку, залишивши подряпини. Після цього він зателефонував на лінію «102». Увесь час донька перебувала з ним, ОСОБА_2 не ображав.

Жодним із здобутих доказів у справі не підтверджено вчинення ОСОБА_1 такої форми домашнього насильства як завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої особи, окрім цього не встановлено чи викликали дії ОСОБА_1 будь-які наслідки, передбачені п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

З огляду на наведене, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Слєпченка С. А. задовольнити.

Постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 24 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладення стягнення скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець