Номер провадження: 33/813/876/23
Номер справи місцевого суду: 495/5887/22
Головуючий у першій інстанції Савицький С. І.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Зєйналової А.Ф.к., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 квітня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 квітня 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 02.08.2022 року 18:35 год., в Одеській області, Білгород-Дністровський район, Татарбунарська ОТГ, в с. Дельжилер по вул. Перемоги, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем DAEWOO, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановлений законом порядку, проводився зі згоди водія із застосуванням приладу «Драгер» в присутності свідків та під відеозапис. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив п 2.9 а ПДД, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУПАП.

Не погоджуючись з постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 квітня 2023 року представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про дату і час судового засідання, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови;

2)постановою суду від 16.01.2023 року адміністративні матеріали були повернуті до відділення поліції №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області для належного оформлення, проте після повернення справи до суду зникли документи на підтвердження повноважень захисника, що окрім іншого позбавило апелянта права на захист;

3)відеодиск, який приєднаний до матеріалів справи не є належним доказом, з підстав того, що він не засвідчений ЕЦП;

4)в матеріалах справи відсутній сертифікат відповідності алкотестера Драгер;

5)огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився не на місці зупинки транспортного засобу, а біля відділення поліції із залученням одного свідка за відсутності належної відеофіксації, крім того відсутня інформація про те, що інспектором поліції було запропоновано апелянту проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спецтехзасобів, а також доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом в порядку ст. 266 КУпАП;

6)в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння;

7)судом першої інстанції було проігноровано відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу і подальшого проведення огляду в цілому;

8)суд першої інстанції в своїй постанові послався на письмові пояснення свідків у справі, що є істотним порушенням правового принципу безпосередності дослідження судом доказів шляхом допиту цих осіб в судовому засіданні;

Посилаючись на такі доводи, представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Одеський апеляційний суд належним чином сповіщав адвоката Дідуренко СВ., яка діє в інтересах ОСОБА_1 про слухання апеляційної скарги на 20 вересня 2023 року на 10:15 год.

20 вересня 2023 року від адвоката Дідуренко С.В. на адресу Одеського апеляційного суду надійшла заява про проведення судового засідання за її відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 та його адвоката Дідуренко С.В.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №066541 від 02.08.2022 року з якого вбачається, що 02.08.2022 року о 18:35 год., в Одеській області м. Білгород-Дністровський, Татарбунарська ОТГ, в с. Дельжилер по вул. Перемоги водій ОСОБА_1 , керував автомобілем DAEWOO, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер в присутності свідка та під відеозапис. Водієм було порушено вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення: «с протоколом согласен, вину признаю полностью»;

-електронний рапорт з якого вбачається, що 02.08.2022 року о 19:49 год. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 02.08.2022 року о 19:48 год за адресою: Татарбунарський район, с. Дельжилер, водій на авто Део Ланос державний номерний знак НОМЕР_1 , не зупинився на законну вимогу та пришвидшився, намагався втекти, після чого авто догнали, затримали водія ОСОБА_1 , який перебував за кермом у стані алкогольного сп`яніння, складено протокол;

-письмові пояснення ОСОБА_1 з яких вбачається, що 02.08.2022 року о 18:35 год., він керував автомобілем Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , проїжаючи перехрестя він побачив наряд поліції, і в цей час поліцейський жестом показав ОСОБА_1 зупинитися. ОСОБА_1 це зрозумів дуже добре, оскільки у нього було опушене вітрове скло але зупинятися він не захотів, так як сів за кермо перебуваючи в алкогольному стані. Оцінивши ситуацію ОСОБА_1 збільшив швидкість та намагався втекти від поліції. Під час руху ОСОБА_1 бачив в дзеркалі заднього виду що за ним їде поліцейський автомобіль, і в якого працюють синій та червоний світловий сигнал. Також він чув сирену але до останнього думав, що йому вдасться відірватися. Проїхавши декілька вулиць, ОСОБА_1 їхав на великій швидкості, що аж жителі села розбігалися по різні боки, навіть в деякий час ОСОБА_1 боявся, щоб ніхто не потрапив йому під колеса. В один момент ОСОБА_1 не зміг заїхати рівно в перехрестя і в цей же час його заблокував поліцейський автомобіль, після чого ОСОБА_1 різко почав їхати заднім ходом, щоб розвернутися та продовжити втечу, але в цей час до нього підбіг працівник поліції та почав кричати, що якщо ОСОБА_1 не зупиниться, він застосує збою, а саме пошкодить автомобіль. ОСОБА_1 злякався та зупинився, під час бесіди з поліцейськими йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на алкотестері, на що він погодився та пішов до відділення поліції, щоб надати пояснення та пройти оглядна стан сп`яніння. Прибувши до ВП №2 Білгород-Дністровського РВП при свідкові та під відеозапис ОСОБА_1 пройшов тест на алкотестері «Драгер» результат якого показав 0,45‰, тобто алкогольне сп`яніння. Вину визнає повністю з протоколом згоден;

-письмові пояснення ОСОБА_2 з яких вбачається, що 02.08.2022 року о 19:00 год. він перебував біля ВП №2 Білгород-Дністровського РВП та чекав знайомого. В цей час під`їхав наряд поліції з громадянином, підійшовши до ОСОБА_2 працівники поліції пояснили йому, що громадянин який приїхав з ними є ОСОБА_1 , також йому роз`яснили що вищевказаний громадянин керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння та який зараз буде проходити тестування на алкотестері «Драгер» та ОСОБА_2 запросили в якості свідка в даній ситуації. Він погодився, в його присутності ОСОБА_1 продихав алкотестер, результат якого показав 0,45‰, тобто алкогольне сп`яніння, після чого відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому ОСОБА_2 розписався в якості свідка та були відібрані пояснення;

-рапорт інспектора СРПП ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області з якого вбачається, що знаходячись в добовому наряді, під час патрулювання території с. Дельжилер близько 18:35 год., був помічений автомобіль Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого був не пристебнутий паском пасивної безпеки, побачивши це працівник поліції показав жестом водію про зупинку, але водій автомобіля Daewoo Lanos, вирішив не зупинятися та миттєво прискорив швидкість автомобіля, в цей момент було прийнято рішення про переслідування вищевказаного автомобіля. Під час переслідування була ввімкнена сирена та світловий маячки але на це водій не реагував та продовжував втечу і цим наражав місцевих мешканців, які відпочивали на вулицях на небезпеку, під час тривалого переслідування автомобіль Daewoo Lanos, на мить з`їхав на узбіччя і в результаті чого частково був блокований поліцейським автомобілем, але водій вищевказаного автомобіля ввімкнув задню передачу та намагався знову продовжити втечу. Водію було зроблено попередження про застосування вогнепальної зброї, якщо він не зупиниться. Водій автомобіля Daewoo Lanos зупинився та вийшов з транспортного засобу. Під час встановлення особи, яка керувала автомобілем, було з`ясовано що ним є ОСОБА_1 . ОСОБА_1 було повідомлено про причину зупинки, про те, що проводиться відеозапис. Під час подальшої розмови з водієм автомобіля працівники поліції відчули у нього сильний запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя. На прохання працівників поліції пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер», останній погодився, результат показав 0,45‰, в зв`язку з чми згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху відносно водія було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-довідка інспектора СРПП ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції з якої вбачається, що згідно облікових даних адміністративної практики ОСОБА_1 протягом календарного року за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався;

-роздруківка драгер чеку № 3674 від 02.08.2022 року о 19:01 год. огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно яких вбачається, що у ОСОБА_1 під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння було виявлено 0,45‰;

-копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02.08.2022 року з якої вбачається, що до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за порушення ним ч. 5 ст. 121 КУпАП;

-копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №169551 від 02.08.2022 року з якого вбачається, що 02.03.2022 року о 18:35 год., в Одеській області м. Білгород-Дністровський, в с. Дельжилер по вул. Перемоги водій керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав закону вимогу про зупинку транспортного засобу, надану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів та гучномовця, чим порушив вимоги п. 2.4, 8.9 б Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ст. 122-2 КУпАП;

-відеозапис з відеореєстратора, який було приєднано до матеріалів справи та з якого вбачається, що службовий автомобіль працівників поліції переслідує автомобіль Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , який їде по бездоріжжю з великою швидкістю. Потім працівники поліції ввімкнули сирену та світлові маячки але на це водій не реагував та продовжував втечу. Також на великій швидкості даний транспортний засіб заїхав в с. Дельжилер, де продовжив свій рух незважаючи на те, що на вулицях перебували люди, і що такими діями він наражає їх на небезпеку. Під час тривалого переслідування автомобіль Daewoo Lanos, на мить з`їхав на узбіччя і в результаті чого частково був блокований поліцейським автомобілем, але водій вищевказаного автомобіля ввімкнув задню передачу та намагався знову продовжити втечу. Водію було зроблено попередження про застосування вогнепальної зброї, якщо він не зупиниться. Водій автомобіля Daewoo Lanos зупинився та вийшов з транспортного засобу. Під час встановлення особи, яка керувала автомобілем, було з`ясовано що ним є ОСОБА_1 . На питання, працівників поліції навіщо він втекав від поліції, останній повідомив, що сів за кермо та не взяв документів. Тому боявся, що його зупинять, а документи відсутні. Однак при перевірці, виявилося, що документи знаходилися в машині. Під час розмови з ОСОБА_1 працівники поліції повідомили про причину зупинки та про те, що проводиться відеозапис. Під час подальшої розмови з водієм автомобіля працівники поліції відчули у нього сильний запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя. На прохання працівників поліції пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер», останній погодився, результат показав 0,45‰, в зв`язку з чми згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху відносно водія було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджено спільним Наказом МВС України а Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 3 наведеної Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відеозапис віднесений ч. 1 ст. 251 КУпАП до джерел доказів. Отже, поліцейські, здійснюючи відеофіксацію правопорушення з відеореєстратора, дані про який внесені у протокол про адміністративне правопорушення, діяли відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» та положень КУпАП. Частина 2 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до ст. 31 цього закону віднесено застосування засобів відеозапису.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що відеодиск, який приєднаний до матеріалів справи не є належним доказом, з підстав того, що він не засвідчений ЕЦП, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Зміст ч. 2 ст. 266 КУпАП, якою визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вищенаведений порядок також узгоджується із вимогами, викладеними у Розділі Х п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі Інструкція).

Окрім того, наведеною Інструкцією чітко встановлено порядок застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів, зокрема, і на запит суду.

Ані наведена Інструкція, ані чинний КУпАП не містять вимог щодо засвідчення копій таких відеозаписів ЕЦП або надання органом поліції суду інформації щодо наявності та місцезнаходження оригіналу відеозаписів.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на той факт, що судом першої інстанції дане питання вирішувалось про що свідчить постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 16 січня 2023 року, а також відповідь інспектора СРПП ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції.

Вказуючи про порушення співробітниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апелянт не надав до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейських до компетентних органів, що дає підстави суду вважати такі посилання апеляційної скарги, як спроби апелянта уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Між тим, апеляційний суд доходить до переконання, що з відеозапису встановлено, що ОСОБА_3 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що також підтверджується його поясненнями в протоколі про адміністративне правопорушення, а також поясненнями, які він надавав у суді апеляційної інстанції.

Щодо посилань апелянта на те, що до матеріалів справи не було долучено документи спеціального приладу «Drager Alcotest 6810» (сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу, акт огляду), що було використано для підтвердження факту знаходження особи, що притягається до адміністративної відповідальності в стані алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

В матеріалах справи міститься роздруківка тесту драгер на якому зафіксоване результат проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Так з даної роздруківки вбачається, що тест було пройдено за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810». Результат позитивний, 0,45‰. Тест проходив ОСОБА_1 . Між тим, у даній роздруківці мається підпис ОСОБА_1 , що свідчить про те, що його було ознайомлено із даним результатом, крім того останній не висловив жодних заперечень із такими результатами. Ніяких сертифікатів, актів огляду не просив.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Пунктом 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку торгівлі України до 01.01.2016 року.

Окрім того, згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29.12.2014 року № 1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» Газоаналізатори Drager Alcotest, виробник Drager Safety AG&Co.KGaA, Revalstrasse 1, 23560 Lubeck, - виробник Німеччина, мають свідоцтво про державну реєстрацію № 14455/2014, у якого необмежений строк дії.

Таким чином, суд приходить до висновку, що газоаналізатори виробництва Drager Safety AG and Co.KgaA (Germany) до яких відноситься і газоаналізатор Drager Alcotest 6810, який використовується патрульною поліцією та вже перебуває в експлуатації, може експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Тобто, газоаналізатор «Alcotest 6810», дозволений для проведення освідування на території України.

Згідно технічних характеристик газоаналізатору «Alcotest 6810», в тому числі, які знаходяться на сайтах виробника (http://drager.com.ua/drager-alcotest-6810), вироблений Німеччиною, призначений для підприємств, яким також є і органи поліції.

З огляду на викладені обставини, а також те, що жодного доказу, який би піддавав сумніву справжність показань стану сп`яніння, зафіксованих прибором, або доказів його неправильної роботи не надано, то такі доводи апеляційної скарги про відсутність сертифікату, неналежність засобу вимірювання, підставою для скасування постанови суду бути не можуть.

Таким чином, освідування проведено у відповідності до норм діючого законодавства, уповноваженою особою, в порядку, встановленому законом, оскільки дана інформація є доступною та міститься на офіційних сайтах, а тому доводи апеляційної скарги з даного приводу є необґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції також звертає у вагу на той факт, що після належного оформлення матеріалів справи, було долучено свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, з якого вбачається, що газоаналізатор «Alcotest 6810» відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 чинний до 26.08.2022 року, тобто на момент проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був у справному стані.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився не на місці зупинки транспортного засобу, а біля відділення поліції із залученням одного свідка за відсутності належної відеофіксації, крім того відсутня інформація про те, що інспектором поліції було запропоновано апелянту проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спецтехзасобів, а також доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом в порядку ст. 266 КУпАП, спростовуються наступним.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що відеозаписом з портативного відеореєстратора, що міститься в матеріалах справи, встановлено, що ОСОБА_4 на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на пристрої «Драгер» ОСОБА_4 погодився, та пройшов такий огляд, результат якого показав, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Той факт, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_4 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не біля транспортного засобу, тобто на місці зупинки, а запропонували біля відділення поліції, не свідчить про те, що йому не пропонували пройти такий огляд на місці зупинки в сенсі п. 6 Інструкції, оскільки дане приміщення знаходилось неподалік, де було зупинено ОСОБА_4 .

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції було проігноровано відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу і подальшого проведення огляду в цілому не відповідають дійсності, оскільки із наявного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 їхав не пристебнутий ременем безпеки, не зупинився на законну на вимогу поліцейського, їхав на великій швидкості, наражаючи місцевих мешканців, які відпочивали на вулицях на небезпеку.

ОСОБА_1 послався в апеляційній скарзі на те, що його не було повідомлено належним чином про дату і час судового засідання, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови, однак такі посилання спростовуються наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів провадження вбачається, що судом першої інстанції 06.04.2023 року було направлено електронну повістку (SMS) на номер телефону ОСОБА_1 , про що свідчить довідка, яка міститься в матеріалах справи, про слухання справи на 25.04.2023 року на 13:15 год. яку він отримав 06.04.2023 року о 14:48 год.

Водночас, апеляційний суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, шо відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, а тому був обізнаний, що справу буде розглянуто у суді, про що свідчить його підпис у вказаному протоколі.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Пономарьов проти України» сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, на думку апеляційного суду судом першої інстанції були вжиті всі можливі заходи для повідомлення ОСОБА_5 про дату і час судового засідання.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Об`єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 02.08.2022 року та інкримінуються ОСОБА_4 .

Отже, позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, та процесуальна поведінка апелянта, пов`язана з наданням ним пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами, не узгоджуються з дійсними обставинами справи, внаслідок чого розцінюються апеляційним судом, як спосіб самозахисту, обраний на власний розсуд, та спроба уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення на ОСОБА_4 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

До суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_4 надійшло клопотання про закриття провадження у справі, яке обґрунтовано тим, що п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Дане клопотання задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до п. 6 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, прийнята судом в межах строку притягнення особи до адміністративної відповідальності. Встановлено вину ОСОБА_4 у вчинені правопорушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, під час апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції не встановлено підстав для зміни або скасування вищезазначеної постанови суду першої інстанції, а отже відсутні підстави для закриття провадження за закінченням строку.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова