Справа № 453/1061/23 Головуючий у 1 інстанції: Брона А.Л.
Провадження № 33/811/1336/23 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката Туза Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою адвоката Туза Б.М. на постанову судді Сколівського районного суду Львівської області від 25 липня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Сколівського районного суду Львівської області від 25 липня 2023 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн 80 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 22.06.2023 о 01:15 год. у смт. Славське, Стрийського району Львівської області на вул. І. Франка, керував транспортним засобом марки «Renault Koleos», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді захисник Туз Б.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що відеофіксація правопорушення здійснювалась інспектором, як за допомогою відео реєстратора закріпленого на лобовому склі службової машини, так і за допомогою власного мобільного пристрою.

Звертає увагу на те, що процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння щодо ОСОБА_1 зафіксована саме за допомогою мобільного телефону поліцейського.

Натомість на відеореєстратор зафіксовано лише момент зупинки транспортного засобу

Зазначає, що Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозаписумістить чіткий перелік пристроїв, з допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію, та не надає право поліцейським здійснювати відеофіксацію власними мобільними пристроями.

Вважає, що здійснення поліцейськими фіксації правопорушення на власний мобільний телефон не може вважатися вчиненням процесуальних дій із застосуванням технічних засобів відеозапису.

Вказує, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис, який здійснювався на особистий телефон поліцейського, не є належним та допустимим доказом у справі.

При оформленні матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності були відсутні свідки, їх присутності не зафіксовано на відеозаписі, їхні данні не зазначені у відповідній частині протоколу, відсутність свідків вважає порушенням ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Вважає, що вказані обставини дають обгрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 складено з істотними та грубими порушеннями вимог КУпАП та Інструкції.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які вказували б на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , захисник Туз Б.М. апеляційну скаргу підтримали, просили її задоволити. Додатково ОСОБА_1 пояснив, що не відмовлявся від огляду та погоджувався такий пройти, однак поліцейський сказав, що краще буде коли він відмовиться від огляду, а в суді пояснить, що не відмовлявся і суддя може прийняти це до уваги. Поліцейський повідомив йому, що з салону автомобіля чути запах алкоголю, а не від нього. Вказав, що в автомобілі перебував його товариш, який був у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Туза Б.М. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення була допущена неповнота з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Допущена судом першої інстанції неповнота з`ясування обставин усунута при розгляді справи апеляційним судом шляхом дослідження доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зазначені вимоги нормативних актів поліцейськими дотримані не були.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суддя місцевого суду покликався у судовому рішенні на протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозапис.

Однак при цьому суддя першої інстанції не дав оцінки наведеним доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності для прийняття рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи відеозапису, працівники поліції зупинили ОСОБА_1 вказали, що із салону автомобіля чути запах алкоголю, поліцейський спитав ОСОБА_1 чи пройде він огляд на місці, або може хоче проїхати в лікарню, та сказав: «відмовляєтесь, так?». У подальшому поліцейський вказав, що буде складено протокол і відеозапис переривається.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 зазначає, що саме працівники поліції порадили йому відмовитись від огляду, але це не зафіксовано на відеозаписі. Також вказав, що він повідомляв поліцейським, що згідний пройти огляд, але працівник поліції повідомив, що буде складати протокол.

Згідно з пунктом 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Пунктами 4, 5 Розділу ІІ Інструкції № 1026 установлено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відео реєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Всупереч цим вимогам, до матеріалів було долучено лише два фрагменти відеозапису, загальною тривалість 03:14 хв.

З дослідженого відеозапису, який міститься в матеріалах справи встановлено, що він є неповним, складається з двох відео файлів тривалістю 03:14 хв. та не відображає повної картини щодо фіксації події вчиненого адміністративного правопорушення. Стверджувати, що даний запис об`єктивно зафіксував всі події неможливо.

Пояснення ОСОБА_1 , що він не відмовлявся від огляду, а згодом саме поліцейський порадив йому відмовитись від огляду не спростовані матеріалами справи через те, що диск з відеозаписом містить не повний запис подій, оскільки він переривається, а тому неможливо встановити усю хронологію та повну картину обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки відсутній відеозапис проведення процедури огляду та складання адміністративних матеріалів.

Таким чином, наведений відеозапис не може бути належним доказом вини водія, оскільки всупереч вимогам законодавства не було проведено безперервну відеофіксацію, а з фрагментів спілкування поліцейського з ОСОБА_1 не видається можливим встановити фактичні обставини справи, зокрема в частині дотримання поліцейськими процедури огляду водія на стан сп`яніння.

Оскільки працівниками поліції не було дотримано вимог закону щодо проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, то такий огляд вважається недійсним.

При винесенні постанови, суддя місцевого суду оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівом у справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином у справі відсутні допустимі докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задоволити, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Туза Б.М. задовольнити.

Постанову судді Сколівського районного суду Львівської області від 25 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах