КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 року

справа № 756/7743/22

провадження № 33/824/4552/2023

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - Горбового Володимира Анатолійовича на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 16 червня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 16 червня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000, 00 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн 80 коп.

Не погоджуючись із постановою суду захисник ОСОБА_1 подав апеляційні скарги (вх. № 47800 вх. № 48960) які є ідентичними за змістом, а тому розглядаються судом як одна.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вимоги обґрунтовані тим, що станом на даний час законодавством України не встановлені та не визначені показники допустимої норми алкоголю у повітрі, що видихається. Пунктом 5 ст. 8 Віденської конвенції «Про дорожній рух» від 08.11.1986р, ратифікованою УРСР, максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності з національним законодавством не має перевищувати 0,5 г чистого алкоголю в крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається. Згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю у повітрі, що видихається 0,25 мг становить 0,5 проміле. За результатами проведеного 08.08.2022 р. лікарем наркологом тестування, вміст алкоголю у повітрі становила 0,49 проміле, тобто в межах норми передбаченої міжнародним законодавством та міжнародною конвенцією. Зазначає, що з відеозапису не вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 . Матеріали справи не містять даних про наявність підстав вважати, що

ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння та підлягав огляду в порядку передбаченому законом.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Клопотання обґрунтоване тим, копію оскражуваного рішення отримано захисником на електронну адресу лише 28.08.2023 року.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник присутні не були.

Постанова суд від 28.08.2023 року направлена на електронну адресу ОСОБА_1 28.08.2023 року (а.с.127)та із апеляційною скаргою захисник ОСОБА_1 звернувся 07.09.2023 року, тобто протягом десяти днів з моменту отримання постави суду, у зв`язку із чим вважаю за можливе поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 08.08.2022 о 08:40 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки FORD FOCUS (д.н.з. НОМЕР_1 ) по вул. Полярній, 17 у м. Києві у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння було проведено в установленому порядку в лікаря-нарколога, результат огляду позитивний та склав 0,49‰. ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2, п. 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами, наявними в матеріалах справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 08 серпня 2022, серія ААД №149643;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- висновком КНП «Київська міська наркологічна лікарня «Соціотерапія» від 08.08.2022 року;

- відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння;

Відповідно до висновку КНП «Київська міська наркологічна лікарня «Соціотерапія» від 08 серпня 2022 року результат огляду ОСОБА_1 склав 0,49 проміле.

Відповідно до ч. 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Скаржник посилається на Віденську конвенцію «Про дорожній рух», якою визначено, що максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності з національним законодавством не має перевищувати 0,5 г чистого алкоголю в крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається

Водночас, вказана норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень.

При цьому, Конвенція «Про дорожній рух» не забороняє національним органам влади встановлювати інші допустимі показники рівня алкоголю в особи.

Стан алкогольного сп`яніння було встановлено під час огляду лікаря, а тому доводи апеляційної скарги про те, що ознаки алкогольного сп`яніння були відсутні при огляду відеозапису, на правильність висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, не впливають.

Посилання скаржника на те, що огляд було здійснено без проведення лабораторних досліджень, не спростовує встановлений лікарем висновок щодо наявності стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника ОСОБА_1 - Горбового Володимира Анатолійовича про поновлення строку задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 - Горбовому Володимиру Анатолійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 16 червня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Горбового Володимира Анатолійовича залишити без задоволення.

ПостановуОболонського районного суду м. Києва від 16 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя