СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/7114/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та за ч.1 ст. 122-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшли матеріали справи щодо притягнення ОСОБА_1 за правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Відповідно до даних протоколу серії ААД №526627 від 20.08.2023 р. ОСОБА_1 20.08.2023 р. о 17:35 год. у м.Києві по Брест-Литовському шосе, 6а керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Танащук М.В. просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відсутній факт керування транспортним засобом на момент прибуття працівників патрульної поліції, ОСОБА_1 перебував поруч з припаркованим автомобілем в магазині заправної станції, а не керував ним. Матеріали справи про адміністративне правопорушення вказують на недотримання працівниками поліції вимог КУпАП та інших нормативних актів, зокрема Інструкції № 1026 щодо порядку фіксування безпосередньо керування ОСОБА_1 транспортним засобом DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_2 та невиконання ним вимог працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу. Із відеозаписів з нагрудних камер працівників патрульної поліції, вбачається, що вони є не безперервними та постійно перериваються, то їх не можна вважати належними та допустимими доказами по справі.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходить наступного висновку.

Згідно ст. ст. 251,252,280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи і з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення,, на що вказував Європейський суд з прав людини по справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09 червня 2011 року, заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року).

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вини ОСОБА_1 суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №526627 від 20.08.2023 року, відеозапис з нагрудних камер, направлення водія транспортного засобу на огляд, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАТ №7567539 за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Дослідженням матеріалів відеофіксації правопорушення встановлено, що вони не містять відомостей щодо пропозиції уповноваженими працівниками поліції проходження огляду на стан спяніння та відповідно відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

Адвокат наполягає на твердженні ОСОБА_1 про відсутність такої пропозиції зі сторони працівників поліції.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до п.2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 2 ст.266 КУпАП передбачає, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року N 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до практики ЄСПЛ, висловленою у рішеннях "Енгель та інші проти Нідерландів", "Карелін проти Російської Федерації", "Гурепка проти України", "Швидка проти України" та інших чисельних рішеннях, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП повинне проводитись за процедурою кримінального провадження, а протокол про адміністративне правопорушення фактично за своєю суттю відповідає обвинуваченню у кримінальному провадженні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя доходить переконання, що у даному, конкретному випадку не доведено склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вину обґрунтовано на недостатніх доказах, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного так і міжнародного законодавства.

Разом із тим, з доданого до протоколу відеозапису, який був досліджений судом, вбачається, що уповноваженими співробітниками поліції не була дотримана процедура відсторонення від керування, що дає підстави для сумніву перебування особи у стані сп`яніння.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, не зазначено чи мало місце відсторонення від керування автомобілем, в той час, як відповідно до п. 1 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року N 1395, - у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом надається можливість керування цим транспортним засобом уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії, та може бути допущена до керування транспортним засобом і на виконання вимог ст. ст. 265-2,266 КУпАП у разі виявлення особи, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, поліцейські зобов`язані були вчинити дії, які унеможливлюють подальше керування цією особою транспортним засобом. Проте матеріали справи про адміністративне правопорушення не місять акту приймання автомобіля іншою особою, відповідальною за її зберігання.

Таким чином, аналізуючи докази по справі, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена, наявні процедурні порушення, а саме: відсутність на відеозаписі пропозиції проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та відповідно відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду, відсутнє відсторонення від керування транспортним засобом, вилучення транспортного засобу. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. За вказаних обставин суддя вважає за можливе закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Також, відповідно до даних протоколу серії ААД №028640 від 20.08.2023 р. ОСОБА_1 20.08.2023 р. о 17:35 год. у м.Києві по Брест-Литовському шосе 6А, керуючи транспортним засобом DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_2 , не зупинився на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, подану завчасно за допомогою увімкнених проблискових маячків синього і червоного кольору та спеціального звукового сигналу. Був зупинений шляхом переслідування, чим порушив вимоги п.2.4, 8.9.б Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Заперечень з приводу вказаного протоколу від особи, що притягається до адміністративної відповідальності чи її адвоката не надходило.

Вивчивши матеріали справи, а саме: протоколи серій ААД №526627 від 20.08.2023 р., ААД №028640 від 20.08.2023 р., диски з відеозаписом, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 122-2 КУпАП, його винність повністю доведена і підтверджується всією сукупністю доказів по справі.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ставлення до вчиненого, вважаю, що ОСОБА_1 слід піддати адміністративному стягненню у межах санкції за ч.1 ст. 122-2 КУпАП у виді штрафу в межах санкції.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. ч.1 ст.122-2, 130 ч. 1, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу за ч.1 ст. 122-2 КУпАП у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153,00 грн.

Постанова може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 289, 290 КпАП України.

Суддя І.Ю. Єросова