Справа № 450/4141/22 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 33/811/1220/23 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бердара Сергія Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Бердара Сергія Васильовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 3 серпня 2023 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,80 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 01 грудня 2022 року, о 23:35 год., у с. Солонка, вул. Рубчака, 1, керував автомобілем марки «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосування спеціального технічного приладу «Алкотестер Драгер ARAM 2293» тест № 2422, проба 2,46 % проміле. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Бердар С.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, поновити строк на апеляційне оскарження постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 3 серпня 2023 року, оскільки копію повного тексту рішення ОСОБА_1 не отримав, а з адвокатом уклав договір 14 серпня 2023 року для подачі апеляційної скарги.

Також, просить допитати свідка ОСОБА_2 , показання якого не відображені у постанові місцевого суду, оскільки йому відомі обставини справи, так як він був присутній на місці події.

Наголошує, що постанову місцевого суду він вважає незаконною у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Повідомляє, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт керування транспортним засобом, окрім того ОСОБА_1 розпивав спиртні напої поблизу магазину та не виконував функцій водія.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що ОСОБА_1 уклав договір з адвокатом Бердар С.В. 14 серпня 2023 року, а виготовлення апеляційної скарги потребує значного часу, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_2 пояснив, що він разом із водієм ОСОБА_1 знаходилися біля продуктового магазину за адресою: вул. Рубчака, с. Солонка, де на стоянці розпивали в автомобілі спиртні напоїв, наголошував, що ОСОБА_1 не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а приїхав до магазину тверезий близько 20 год., 1 грудня 2023 року. Алкоголь вони придбали саме в даному магазині, а наміру дальше їхати автомобілем не мали, оскільки хотіли піти додому пішки.

Заслухавши, виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що така апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №174824 від 2 грудня 2022 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку, із застосуванням спеціального технічного приладу;

- результатом газоаналізатора (а.с. 2), згідно із якими огляд було проведено о 00 год. 27 хв., 2 грудня 2022 року, результат тесту показав 2.46 проміле алкоголю;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), відповідно до якого у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей), результат огляду 2.46 проміле, з результатом водій погодився, що засвідчив своїм підписом;

- інформацією із направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 2 грудня 2022 року (а.с. 5) відповідно до якого у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі за адресою м. Львів, вул. Кульпарківська, 95;

- рапортом працівника поліції (а.с. 4), відповідно до якого ним було запропоновано ОСОБА_1 , пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810», результат огляду 2, 46 проміле;

- інформацією з реєстрації повідомлень на лінію 102 (а.с. 7), з якої вбачається, що на лінію 102 поступило повідомлення, що п`яний водій на автомобілі д.н.з НОМЕР_2 заїхав у кювет;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який було досліджено в судовому засіданні, де зафіксовано опитування водія, процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду 2,46 проміле, працівниками поліції повідомлено водія, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, з результатом приладу водій не висловлював незгоди, ОСОБА_1 ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення, працівниками поліції вилучено посвідчення водія, відсторонено від керування транспортним засобом ОСОБА_1 ..

Аргументи сторони захисту, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт керування транспортним засобом, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки з долученої до матеріалів справи, інформацією про реєстрацію повідомлень на лінію (.а. 6), вбачається, що автомобіль з д.н.з НОМЕР_2 , здійснював рух, а саме заїхав у кювет за адресою: Львівська область, с. Солонка, вул. Рубчака, о 23 год. 39 хв. 1 грудня 2022 року.

Доводи апелянта, що ОСОБА_1 розпивав спиртні напої поблизу магазину та не виконував функцій водія, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки спростовуються матеріалами справи зазначеними вище за текстом.

Показання свідка ОСОБА_2 , надані в суді апеляційної інстанції, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, окрім того з відеозапису, долученого до матеріалів справи, не вбачається, що водій ОСОБА_1 заперечував факт руху транспортним засобом чи висловлював незгоду з результатом приладу «Драгер».

Поряд з цим, належить взяти до уваги те, що відповідно до ст. 267 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Однак, як було встановлено апеляційним судоми дії службової особи, що складала протокол, здійснювала огляд водія на стан алкогольного сп`яніння та фіксувала правопорушення, в порядку передбаченому чинним законодавством, не оскаржувалися.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Бердара С.В. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити адвокату Бердару Сергію Васильовичу строк на апеляційне оскарження постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 3 серпня 2023 року.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 3 серпня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Бердар Сергія Васильовича - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.