Справа № 529/1369/23
Провадження № 3/529/705/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з СПД №2 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в Державній пожежно-рятувальній частині, ідентифікаційний номер не відомий, який раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 09.09.2023 близько 00 год. 15 хв. за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку з дружиною ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров"ю потерпілої, вчинивши таким чином домашнє насильство.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні насильства в сім`ї не визнав та вказав, що ніякого насильства по відношенню до своєї дружини він не вчиняв. Дійсно в цей день з дружиною виникла сварка, в ході якої він висловлювався нецензурно у бік дружина, але остання також висловлювалась нецензурно в його бік, тому своєї вини не вбачає.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила, що того дня її чоловік ОСОБА_1 голосно виражався в її адресу нецензурною лайкою та вважає, що цими діями спричинив насильство стосовно неї, а саме цими діями їй спричинена шкода психолошічному здоров"ю. Просила призначити мінімальне покарання.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Статтею 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, його вина у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення, підтверджується наступною сукупністю доказів:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 789385 від 09.09.2023 з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 , умисно висловлювався в образливій формі в бік своєї дружини ОСОБА_2 , вчинивши таким чином домашнє насильство психологічного характеру;

- рапортом працівника поліції від 09.09.2023 про надходження повідомлення зі служби 102 про те, що 08.09.2023 сусід вигнав з помешкання, яке розташоване по АДРЕСА_1 свою дружину і та сидить на вулиці та плаче.

- протоколом прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення чи іншу подію від 09.09.2023 в якому остання вказала, що 09.09.2023 близько 00 год. 15 хв. її чоловік ОСОБА_1 перебуваючи за місцем їх спільного проживання по АДРЕСА_1 вчинив відносно неї домашнє насильство, яке проявилося у нецензурній лайці в її бік;

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 09.09.2023, в яких вона вказала як її чоловік ОСОБА_1 , вчинив сварку, в ході якої виражався в її адресу нецензурною лайкою та поясненнями наданими нею в судовому засіданні.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повністю доведена належними доказами.

Відповідно до ч 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.

Обставини, які пом`якшують відповідальність є визнання вини, обставин, що обтяжують відповідальність не встановлено.

Враховуючи вище викладене, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, винність якого у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, приходжу до висновку про необхідність призначення йому адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП так як саме це адміністративне стягнення відповідатиме вчиненому ним правопорушення та буде достатнім для перевиховання правопорушника і недопущення вчинення ним подібних дій в подальшому.

Підстав для застосування ст.22 КУпАП суд не вбачає.

Відповідно до Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 за ухвалення судом постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 280, 283 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок, який стягнути на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд.

Суддя Л.Є. Петренко