Номер провадження: 23-з/813/487/23
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Подуст Т.П.,

представника Одеської митниці - Кептене Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви захисника Казарян Ірини Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного суду від 03 липня 2023 року у справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України та про зупинення виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судових рішень

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 01.06.2023 провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ст.247 КУАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Вилучені протоколом про порушення митних правил № 0357/50000/23 грошові кошти зобов`язано повернути власнику або уповноваженій особі в установленому законом порядку (а.с.86-89).

Постановою Одеського апеляційного суду від 03.07.2023 задоволено апеляційну скаргу представника Одеської митниці. Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 01.06.2023 скасовано. Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 2 204 500 грн., з конфіскацією цих товарів. Вилучений товар згідно протоколу про порушення митих правил №357/50000/23 від 03.03.2023, а саме: 2 204 500 грн. - конфісковано в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн. (а.с.116-120).

Короткий зміст заяв

Захисник Казарян І.С. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду із заявами про зупинення виконання судового рішення та про перегляд справи за виключними обставинами.

У заяві про перегляд справи за виключними обставинами просить переглянути постанову Одеського апеляційного суду від 03.07.2023 за виключними обставинами з врахуванням рішення Конституційного Суду України від 05.07.2023 у справі №3-46/2022, апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 01.06.2023 - залишити без змін.

В обґрунтування заяви захисник Казарян І.С. послалась на те, що перегляд рішень у справах про порушення митних правил за виключними обставинами, незважаючи на те, що він не врегульований безпосередньо Митним кодексом України чи Кодексом України про адміністративні правопорушення, може бути здійснено за аналогією закону відповідно до положень кримінального процесуального законодавства, а саме: п.1 ч.3 ст.459 КПК України. Зазначає, що Конституційний Суд України у рішенні від 05.07.2023 у справі № 3-46/2022 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) абзац 2 ч.1 ст.483 МК України. Крім того, вказує, що під час апеляційного перегляду справи було порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки апеляційна скарга розглянута за відсутності ОСОБА_1 та його захисника. Наводила доводи щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України. Вказала, що ОСОБА_1 не завдав будь-якої шкоди державі, тому покладання на нього штрафу у розмірі 100 % з конфіскацією всієї незадекларованої суми грошей накладе на нього надмірний тягар і буде непропорційним до вчинених дій, чим буде порушено ст.1 Першого протоколу до Конвенції.

У заяві про зупинення виконання судового рішення захисник Казарян І.С. просила суд зупинити виконання постанови Одеського апеляційного суду від 03.07.2023 до закінчення перегляду за виключними обставинами, посилаючись на вимоги ч.3 ст.266 КПК України та на можливість порушення законних прав ОСОБА_1 .

Одеська митниця надала суду письмові заперечення на заяву про перегляд справи за виключними обставинами, в яких поставлене питання про відмову у задоволенні вимог захисника Казарян І.С. про перегляд справи за виключними обставинами та залишенні без змін постанови Одеського апеляційного суду від 03.07.2023.

В судовому засіданні 09.10.2023 року представник митниці заперечував проти задоволення заяв Казарян І.С. , а ОСОБА_1 та захисники в його інтересах - Казарян І.С. і Бернацький І.В. ,будучі належним чином повідомленими про розгляд справи, що підтверджується довідковим листом та довідками про доставку електронного листа і sms від 25.09.2023, до суду не з`явились, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надали, причини неявки суду не повідомили.

Апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та захисників в його інтересах, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що заяви про зупинення виконання судового рішення та про перегляд справи за виключними обставинами вперше були призначені до розгляду в суді апеляційної інстанції на 21.08.2023 о 12.00, про що повідомлено учасників справи.

21.08.2023 за клопотаннями захисників Казарян І.С. та Бернацького І.В. в інтересах ОСОБА_1 розгляд справи відкладено на 28.08.2023 на 12.00, про що повідомлені учасники справи.

28.08.2023 за клопотанням захисника Бернацького І.В. справа слуханням відкладена на 01.09.2023 на 11.20, про що повідомлені учасники справи.

01.09.2023 розгляд справи відкладено на 25.09.2023 о 11.00, про що повідомлено учасників справи.

25.09.2023 за клопотанням захисників Бернацького І.В. та Казарян І.С. розгляд справи відкладено на 09.10.2023 на 10.20, про що повідомлено учасників справи.

09.10.2023 в судове засідання ОСОБА_1 та захисники Казарян І.С., Бернацький І.В. не з`явились, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надали.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26.04.2007). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. При цьому, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04).

За змістом ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

При встановлених обставинах, неявка ОСОБА_1 та захисників в його інтересах не перешкоджає розгляду заяв про зупинення виконання судового рішення та про перегляд постанови апеляційного суду за виключними обставинами.

Висновки за результатами розгляду заяв

Заслухавши представника митниці, дослідивши матеріали даної справи, перевіривши доводи заяв, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1), а завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Аналізуючи положення міжнародних актів, Конституційний Суд України у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11 жовтня 2011 року (справа № 10-рп/2011) наголосив, що не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям правопорушення, а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому рішенні суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд, виходячи із правової позиції Європейського суду з прав людини, який за певних умов також поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження і на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30 січня 2015 року у справі Швидка проти України (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12); рішення від 09 червня 2011 року у справі Лучанінова проти України (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15 травня 2008 року у справі Надточій проти України (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03), зазначає, що на цю категорію справ поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість апеляційному суду застосувати аналогію закону при перегляді постанови Одеського апеляційного суду за виключними обставинами, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП інші норми закону, зокрема положення КПК, які регламентують відповідні правовідносини, так як КУпАП не передбачає порядку і процедури перегляду справ за виключними обставинами, хоча згідно міжнародних норм права це є невід`ємним правом особи (правом на справедливий суд, гарантованим ст. 6 Конвенції), а для суддів усіх інстанцій важливим елементом законного і справедливого правосуддя, оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

Відповідно ч.1 ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за виключними обставинами, а згідно ч.3 цієї норми закону виключними обставинами визнаються, зокрема п.1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи.

Заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами може бути подано протягом 30-ти днів із дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України (ч. 1 ст. 461 КПК).

За наслідками провадження суд має право скасувати судове рішення та ухвалити нове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами без задоволення (ч. 1 ст. 467 КПК).

Постановою Одеського апеляційного суду від 03.07.2023 задоволено апеляційну скаргу представника Одеської митниці. Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 01.06.2023 скасовано. Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 2 204 500 грн., з конфіскацією цих товарів. Вилучений товар згідно протоколу про порушення митих правил №357/50000/23 від 03.03.2023, а саме: 2 204 500 грн. - конфісковано в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Судом встановлено, що 03.03.2023 приблизно о 01 год. 13 хв. в зону митного контролю в напрямку руху «В`їзд» п/п «Орлівка-Ісакча» митного поста «Орлівка» Одеської митниці заїхав автомобіль марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням громадянки України ОСОБА_4 . Вказані громадяни обрали «зелений коридор» та надали контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору», чим своїми діями заявили про те, що переміщувані ними через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо переміщення через митний кордон України. При візуальному огляді та усного опитування, в порядку ст.342 МК України громадяни заявили посадовій особі митного органу про наявність у них виключно особистих речей та відсутність товарів (предметів), які заборонені (обмежені) до переміщення через митний кордон України або підлягають обов`язковому декларуванню. В ході проведення митного огляду транспортного засобу марки «DAEWOO LANOS», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_2 , державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 , особистих речей водія та пасажирів у ОСОБА_1 було виявлено валюту в розмірі 2 204 500 грн. Зазначена валюта переміщувалась з ознаками приховування під светром і курткою та була обмотана харчовою плівкою навколо поясу ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів. Зазначені дії кваліфіковані за ч.1 ст.483 МК України.

Обґрунтовуючи заяву про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 03.07.2023 за виключними обставинами, захисник Казарян І.С. в інтересах ОСОБА_1 послалась на рішення Конституційний Суд України від 05.07.2023 у справі № 3-46/2022, в якому суд визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) абзац 2 ч.1 ст.483 МК України.

Апеляційний суд звертає увагу, що за положеннями ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Аналогічне положення міститься у ст.91 Закону України від 13 липня 2017 року «Про Конституційний Суд України». Крім цього, у ст. 97 цього Закону визначено, що Конституційний Суд України у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання.

У рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2000 № 15-рп/2000 (справа про порядок виконання рішень КСУ) зазначено, що додаткове визначення у рішеннях, висновках КСУ порядку їх виконання не скасовує і не підміняє загальної обов`язковості їх виконання. Незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках КСУ приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення КСУ рішення про їх неконституційність. Отже, рішення КСУ належить сприймати як загальнообов`язкові правові акти, які діють на усій території України та є обов`язковими для виконання усіма суб`єктами права.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Постанови Верховної Ради України «Про чинність Закону України «Про Рахункову палату», офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 150 Конституції України, а також ч. 2 ст. 70 Закону України «Про Конституційний Суд України» стосовно порядку виконання рішень Конституційного Суду України (справа про порядок виконання рішень Конституційного Суду України) від 14 грудня 2000 року (справа № 1-31/2000) визначено, що рішення КСУ мають пряму дію.

Таким чином, аналіз норм розділу ХІІ Конституції України (Конституційний Суд України) та Закону України від 13 липня 2017 року «Про Конституційний Суд України» дає підстави дійти висновку про те, що рішення КСУ має пряму (перспективну) дію в часі і застосовується щодо тих правовідносин, які тривають або виникли після його ухвалення. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення рішення Конституційного Суду України, однак продовжують існувати після його ухвалення, то на них поширюється дія такого рішення Конституційного Суду України.

Тобто рішення Конституційного Суду України поширюється на правовідносини, які виникли після його ухвалення, а також на правовідносини, які виникли до його ухвалення, але продовжують існувати (тривають) після цього. Водночас чинним законодавством визначено, що Конституційний Суд України може безпосередньо у тексті свого рішення встановити порядок і строки виконання ухваленого рішення.

Встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, має значення, перш за все, як рішення загального характеру, яким визначається правова позиція для вирішення наступних справ, а не як підстава для перегляду справи з ретроспективним застосуванням нової правової позиції і зміни таким чином стану правової визначеності, вже встановленої остаточним судовим рішенням (п.9.9 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.10.2019 року у справі № 922/1391/18).

Слід звернути увагу, що відповідно до п.2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 05.07.2023 у справі № 3-46/2022, на яке посилається захисник Казарян І.С., абзац 2 ч.1 ст.483 МК України визнаний неконституційним, утрачає чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Відтак, станом на день прийняття у цій справі постанови Одеським апеляційним судом від 03.07.2023 санкція ч.1 ст.483 МК України передбачала накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Вказана стаття не залишала судам свободи розсуду щодо стягнення, що підлягало застосуванню, оскільки конфіскація була обов`язковою без винятків.

Таким чином, на момент ухвалення рішення апеляційним судом (03.07.2023) положення абзацу 2 ч.1 ст.483 МК України неконституційними не визнані, тобто судом апеляційної інстанції застосовано чинні норми МК України, КУпАП і зазначені положення Закону. При цьому, постанова Одеського апеляційного суду від 03.07.2023 набрала законної сили.

Враховуючи, що рішення КСУ має пряму (перспективну) дію, тобто поширюється на правовідносини, що виникли або тривають після його ухвалення (за винятком тих випадків, якщо інше встановлено КСУ безпосередньо у тексті ухваленого рішення), суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного суду від 03.07.2023.

Зазначене повністю кореспондується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 4819/49/19, в якій суд з цих же підстав відмовив у задоволенні заяви про перегляд ухвали Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 25.10.2019 року за виключними обставинами.

Враховано, що згідно рішення ЄСПЛ у справі Пономарьов проти України від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заяву захисника Казарян І.С. про перегляд справи за виключними обставинами слід залишити без задоволення. Правових підстав для задоволення заяви про зупинення виконання судового рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяви захисника Казарян Ірини Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного суду від 03 липня 2023 року та про зупинення виконання судового рішення у справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Артеменко