3/441/847/2023 441/1841/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26.09.2023 суддя Городоцького районного суду Львівської області Ференц О.І., розглянувши матеріали справ, що надійшли з Відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця ЗСУ, -

за ч. 5 ст. 126, ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

03.08.2023 близько 00 год. 08 хв. на вул. Львівська, 320Б в м. Городок Львівської області водій ОСОБА_1 повторно протягом року, не маючи права керування транспортним засобом, керував автомобілем марки HYUNDAI SANTA FE, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан наркотичного сп`яніння № 001749 від 03.08.2023. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1а, 2.9а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання від нього не надходило, належним чином повідомлявся про час та місце судового засідання за адресою, вказаною ним під час складення протоколів про адміністративні правопорушення. Як зазначив у своїй постанові від 10.05.2023 Верховний Суд (справа № 755/17944/18), довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ОСОБА_1 достовірно відомо про складення протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 126, ч.1 ст.130 КУпАП, а також про місце розгляду справи, про що він розписався особисто у протоколі про адміністративне правопорушення, однак він не цікавиться провадженням у справі, що в свою чергу дає правові підстави для висновку про зловживання своїми процесуальними правами та свідчить про затягування розгляду справи по суті.

З метою уникнення затягування розгляду справи, вважаю, що в матеріалах справи є достатньо даних для її розгляду по суті за відсутності ОСОБА_1 ..

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За положеннями ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 279680 від 03.08.2023, ААД № 279639 від 03.08.2023, висновком № 001749 від 03.08.2023 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, іншими матеріалами справи, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.08.2023, витягом з адмінпрактики на ОСОБА_1 , матеріалами відеозйомки, рапортом поліцейського СРПП ВнП № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області Н. Копичак від 03.08.2023, іншими матеріалами справи.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною другою цієї статті, - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч.1 ст.130 КУпАП, доведеною повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно вимог ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є такий вид адміністративного стягнення як штраф з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, в силу ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 справляється судовий збір, що становить 536 грн. 80 коп..

Керуючись ст. 36, ст. 40-1, ч. 5 ст. 126, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч.1 ст.130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у виді адміністративного арешту.

Суддя О.І. Ференц