Справа № 278/3593/23
Провадження №3/278/2535/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Зубчук І.В. розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

16.07.2023 близько 11 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , тим самим контактував з постраждалою особою, чим не виконав терміновий заборонний припис.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи судом йому достеменно відомо, про що свідчить його підпис у протоколі, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про доставку смс, поважних причин неявки в судове засідання суду не повідомив, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП участь особи за даною категорією справ не є обов`язковою, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи по суті.

В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст. 277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд визнає причини неявки ОСОБА_1 у судові засідання неповажними і розцінює його неявку як затягування строків розгляду справи, у зв`язку з цим суд розглядає справу у його відсутність. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується зібраними доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №043135 від 18.07.2023; терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №343465 від 07.07.2023; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію у ОСОБА_2 та її письмовими поясненнями; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він підтвердив факт невиконання ним заборонного припису; постановами Житомирського районного суду Житомирської області від 15.02.2023 та від 19.04.2023, якими ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 173-2 ч.1 та ч.2 КУпАП.

З огляду на наведене, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, тобто у невиконанні термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП, доведена повністю.

Призначаючи вид стягнення, суддя враховує характер вчиненого діяння, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини і майновий стан останнього, та зважаючи на те, що ОСОБА_1 вже притягувався до адміністративної відповідальності, однак належних висновків для себе не зробив та продовжує вчиняти адміністративні правопорушення, а тому суддя вважає за можливе призначити стягнення у виді штрафу у максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Інна ЗУБЧУК