КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №758/5028/23
Провадження № 33/824/3676/2023 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Захарчук С.С.
Головуючий в апеляційній інстанції: Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Матвієнко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника адвоката Лічмана Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 28 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Подільського районного суду міста Києва від 28 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 02.04.2023 року о 10 год. 10 хв. по вул. І. Виговського, 5 у м. Києві керував автомобілем «Chevrolet Cruze», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у лікаря нарколога у відділені КНП КМНКЛ «Соціотерапія».

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 260221 від 27.04.2023 року.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник адвокат Лічман О.М. в інтересах ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Подільськогорайонного суду міста Києва від 28 червня 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Обгрунтовуючи скаргу, адвокат Лічман О.М. посилається на те, що постанова є незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вказує на те, що відеофіксація, яка міститься в матеріалах справи, є фрагментальною, а тому неможливо встановити ні факту керування водієм автомобілем, ні часу такого керування, ні дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду.

Також адвокат, обґрунтовуючи скаргу, посилається на те, що ОСОБА_1 не було повідомлено про причину зупинки. Тобто, оскільки поліцейськими не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм ПДР України, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документа на право керування є неправомірними.

Крім того, жодної з ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , які були виявлені інспекторами, в протоколі не зазначено, а відповідно до відеоматеріалів з нагрудної камери поліцейського такі ознаки відсутні взагалі.

Адвокат Лічман О.М. у скарзі також посилається на те, що на відеозаписі неможливо встановити причину зупинки та хто саме був за кермом автомобіля «Chevrolet Cruze», номерний знак НОМЕР_1 , у момент зупинки.

Вищенаведене у своїй сукупності є підставою для висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Лічмана О.М., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, зібраними у справі доказами є: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 260221 від 27.04.2023 року (а.с.1); висновок лікаря-нарколога КНП КМНКЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.04.2023 року (а.с.2); рапорт працівника поліції (а.с.3); повідомлення про запрошення до підрозділу поліції (а.с.4, 5); розписка про відсторонення від керування транспортним засобом від 02.04.2023 року (а.с.6); постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6769572 (а.с.7); диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с.8).

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність особи настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так само за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову осіб, які керують транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, диспозицією ч. 1 статті 130 КУпАП охоплюються одразу три склади адміністративного правопорушення: по-перше, керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Кожен склад складає окреме правопорушення.

Відповідно до вимог п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 4 Розділу І Інструкції визначає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Положення п.12. Розділу ІІ Інструкції визначають, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За змістом п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, винуватість особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 260221 від 27.04.2023 року, складеним та підписаним уповноваженою на це особою (а.с.1);

- висновком лікаря-нарколога КНП КМНКЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.04.2023 року (а.с.2), яким встановлено перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди) на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів № 002137, складеному о 10 год. 30 хв. 02.04.2023 року;

- рапортом капітана поліції Карміряна Р.Л. щодо обставин події, в якому зазначено, що під час несення служби автопатруля «Рубін-0751» було зупинено автомобіль «Chevrolet Cruze», номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у розшуку, за кермом якого знаходився водій ОСОБА_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, що склалася). Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився лікарем-наркологом ОСОБА_2 у відділенні КНП «КМНКЛ «Соціотерапія». ОСОБА_1 було вручено повідомлення про запрошення до підрозділу поліції на 18.04.2023 року для складання протоколу про адміністративне правопорушення;

- диском з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, при перегляді якого підтверджується та обставина, що при проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога було встановлено, що ОСОБА_1 02.04.2023 року керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння (а.с.8);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6769572 від 02.04.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що він 02.04.2023 року об 11 год. 50 хв. керував транспортним засобом у м. Києві по вул. Маршала Гречко, 5/1 без посвідчення водія.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 04.04.2023 року, згідно якого ОСОБА_1 під час огляду, проведеного 02.04.2023 року о 10 год. 30 хв. перебував у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди), а також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, який повністю відтворює та підтверджує обставини, викладені у протоколі та інших письмових доказах.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність письмових доказів у справі, приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_1 , які полягають у керуванні автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, є порушенням п. 2.9. а ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що відеофіксація є фрагментальною і з неї неможливо встановити ні факту керування водієм автомобілем, ні час такого керування, ні дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду, то такі доводи є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Ні Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року, ні Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відео з бодікамери поліцейського, в тому числі повного відео з моменту зупинки.

Так, згідно п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, згідно п.1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Отже, долучення працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення фрагментів відео з відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) щодо керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння носить ініціативний характер і посилання апелянта на наявність такого обов`язку необгрунтовані. Крім того, наявний у справі відеозапис підтверджує обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та проходження ним в подальшому огляду у лікаря нарколога, який за результатами огляду встановив, що ОСОБА_1 02.04.2023 року керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було повідомлено причину зупинки транспортного засобу, спростовуються наявним у справі відеозаписом, на якому зафіксовано повідомлення працівником поліції ОСОБА_1 причину зупинки, а саме те, що автомобіль перебуває у розшуку, що підтвердив і сам ОСОБА_1 . Також, причини зупинки, а саме те, що транспортний засіб марки «Chevrolet Cruze», номерний знак НОМЕР_1 , перебуває в розшуку, зафіксовані у рапорті капітана поліції Карміряна Р. від 02.04.2023 року.

З приводу доводів апеляційної скарги захисника про те, що з відеозапису неможливо встановити, хто саме був за кермом автомобіля, то ці доводи, на думку апеляційного суду, є необґрунтованими та спростовуються сукупністю зібраних по справі доказів.

Так, в матеріалах справи міститься рапорт працівника патрульної поліції Карміряна Р., в якому зазначено, що 02.04.2023 року під час патрулювання у складі екіпажу «Рубін-0751», був зупинений автомобіль «Chevrolet Cruze», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування, у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та в подальшому йому було запропоновано пройти огляд у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 погодився.

Такі пояснення поліцейського підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери, з якого вбачається, що працівник поліції, підійшовши до автомобіля, повідомив водієві про те, що його автомобіль перебуває в розшуку. ОСОБА_1 дану обставину підтвердив, поводив себе як водій автомобіля, не заперечував те, що саме він керував даним транспортним засобом, а лише намагався якось уникнути відповідальності, оскільки в нього були відсутні водійські права.

В матеріалах справи міститься копія постанови ЕАС № 6769572 від 02.04.2023 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с.7), згідно якої водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Chevrolet Cruze», номерний знак НОМЕР_1 , не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії. Вказана постанова не скасована, та підтверджує факт керування ОСОБА_1 автомобілем за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 260221 від 27.04.2023 року.

Посилання захисника на те, що в ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння, тобто було порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, не заслуговують на увагу, оскільки в рапорті від 02.04.2023 року зазначено, що під час спілкування з водієм, поліцейським були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, що склалася.

Інших доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах Серявін та інші проти України, Трофимчук проти України, Проніна проти України). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, вважаю, що постанова судді Подільського районного суду міста Києва від 28 червня 2023 року є законною та обґрунтованою, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Лічмана Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 28 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю.О. Матвієнко