Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/968/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2023року Суддя Кагарлицького районного суду Київської області Іванюта Т.Є. розглянувши справу, яка надійшла від ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП, -

встановив :

Згідно протоколу, ОСОБА_1 11.10.2022 року близько 11 год. 10 хв. в м.Кагарлик по вул. Парковій, керував автомобілем MERCEDES-BENZ, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі Кагарлицької багатопрофільної лікарні за допомогою приладу «Алкофон 505», чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його представник під час розгляду справи вини не визнали .

ОСОБА_1 , пояснив суду, що дійсно він працює водієм автомобіля MERCEDES-BENZ, державний номерний знак НОМЕР_1 , але в той день він не керував автомобілем, а знаходився в автомобілі в якості пасажира. Керував автомобілем ОСОБА_2 , а він вказував в які магазини необхідно завозити хліб. Коли водій ОСОБА_3 був відсутній в автомобілі, то до нього підійшли працівники поліції і повезли в лікарню на освідування.

Суд, вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідка, дослідивши письмові матеріали справи, а також всі обставини справи в їх сукупності, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що саме він 11.10.2022 року близько 11 год. 10 хв. в м.Кагарлик по вул. Парковій, керував автомобілем MERCEDES-BENZ, державний номерний знак НОМЕР_1 . В той час як він в магазині оформляв документи на товар, то ОСОБА_4 чекав його в автомобілі. Коли повернувся з магазину, то працівники поліції забрали Волковського і лікарню на освідування, більше свідків не було.

Також Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був складений з порушеннями чинного законодавства, без достатніх підстав, а тому підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні.

Частина 1 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до відповідальності передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп 'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп 'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обоє язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. проведений з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним.

Направлення особи для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Необхідно зазначити, що під час складання протоколу серії ААД № 318304 від 11.10.2022 року та встановлення в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, було допущено суттєві порушення встановленої процедури, у зв`язку з чим підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому «Інструкція»), Порядкком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103 .

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення, який є основним документом, на підставі якого суд розглядає справу про адміністративне правопорушення щодо особи, вбачається, що поліцейські з незрозумілих, не встановлених законом підстав направили пасажира автомобіля для проходження огляду до закладу охорони здоров`я.

Тобто проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння повинен містити відповідний алгоритм дій працівника поліції який проводить такий огляд зі складанням відповідних документів, зокрема:

залучає двох свідків, які не можуть бути поліцейськими або особами, щодо неупередженості яких є сумніви (про це чітко прописано в Інструкції щодо неможливості поліцейським бути свідками огляду);

Однак, в порушення вищенаведених норм чинного законодавства зазначені дії поліцейськими виконані не були.

Зі змісту ст. 266 КУпАП вбачається, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Однак на відеозапису відсутній момент керування ОСОБА_5 автомобілем, а лише мається його освідування в приміщення лікарні.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім 'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

До інших відомостей, які є необхідними для вирішення справи, є зокрема додатки, які є доказами вчинення адміністративного правопорушення особою та підставами складання протоколу.

Відповідно до п. 2.4 Розділу 2 Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 р. № 3/02-15, до протоколу додаються копії документів та інші докази, що вказують на обставини та час вчинення правопорушення.

Отже, додатки до протоколу про адміністративне правопорушення є невід`ємними частинами протоколу та визначеними законом підставами, які обґрунтовують наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Перелік додатків обов`язково зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не вбачається, що при його складанні були залучені поняті.

Таким чином, неможливо однозначно стверджувати, що відеозапис та інші документи, які містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, однозначно стосуються події, що відбулася 11.20.2022 року та мають якесь відношення до протоколу серії ААД № 318304 щодо ОСОБА_1 .

Більше того, у медичному висновку про результати огляду ОСОБА_6 лікарем закладу охорони здоров`я не зазначено серії та номер протоколу, до якого він долучений, тож жодних підстав вважати, що цей висновок має відношення до протоколу серії ААД № 318304 від 11.10.2022 р. немає. Так само й інші додатки до протоколу не містять посилань на серію та номер протоколу, до яких вони додаються, а отже ні в протоколі, ні в додатках до нього немає вказівок на те, що вони є матеріалами, що стосуються однієї події та є єдиним матеріалом про адміністративне правопорушення.

Крім того, акт направлення водія до медичного закладу у матеріалах справи відсутній. При цьому, складання такого акту та його приєднання до матеріалів справи про адміністративне правопорушення є обов`язковим.

Слід також зазначити, що в протоколі про адміністративне правопорушення як підставу для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності вказано, що він керуючи транспортним засобом перебував у стані алкогольного сп`яніння (ознак стану не зазначено), огляд проводився у медичному закладі - Кагарлицькій багатопрофільній лікарні черговим лікарем за допомогою приладу «Алкофор 505», що підтверджується висновком №13.

У п. 5 висновку зазначено, що підставою проведення огляду було направлення поліцейського СРПП ВП №1 Обухівського РУП Калініченка А.О., проте таке направлення поліцейським не складалося та в матеріалах справи воно відсутнє. Тобто жодних підстав доставляти ОСОБА_1 до лікарні для проведення огляду у поліцейських не було.

З матеріалів справи також вбачається, що поліцейськими було спершу складено протокол про адміністративне правопорушення і тільки потім медичний висновок про встановлення у водія стану алкогольного сп`яніння.

Так, протокол щодо ОСОБА_1 було складено о 11 год. 45 хв. 11.10.2022 р., а медичних висновок о 12 год. 05 хв. цього ж дня. Це свідчить про те, що на момент складання протоколу жодних підстав для його складання не було.

Складання протоколу про адміністративне правопорушення до отримання висновку лікаря закладу охорони здоров`я, яким встановлено факт перебування особи у стані алкогольного сп`яніння є грубим порушенням визначеної законом процедури та свідчить про безпідставність складання протоколу.

З наведеного слідує, що поліцейськими без встановлення у водія конкретних ознак стану алкогольного сп`яніння, без оформлення направлення до медичного закладу для проходження огляду було відвезено водія до лікарні, де складено щодо нього протокол про адміністративне правопорушення і лише після складання протоколу отримано медичний висновок щодо стану водія.

Отже, докази вини ОСОБА_1 , які на думку поліцейських, свідчать про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі яких було складено протокол про адміністративне правопорушення від 11.10.2022 р., не є достатніми та беззаперечними, а тому не можуть поза всяким розумним сумнівом свідчити про вину ОСОБА_1 . Зважаючи на специфіку розгляду цієї категорії справ, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за наявності беззаперечних доказів вини, а будь-які сумніви трактуються на користь особи, яка притягається до відповідальності. Тягар доказування та обов`язок надати достатню кількість доказів покладається на працівників поліції.

Слід зазначити, що поліцейськими не було надано належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування ним автомобілем, тому підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні.

Таким чином, поліцейськими не було доведено вину ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, «поза всяким сумнівом».

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява №10705/12) Європейський суд з прав людини визначив, що суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

ЄСПЛ у своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Наведене, в свою чергу означає, що особа не може бути притягнута до відповідальності, якщо її вину не буде доведено на підставі беззаперечних доказів, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Тому, за відсутності результатів огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, отриманих з дотриманням встановленої процедури на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я, притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП неможливе через відсутність належних доказів вини особи.

Як зазначалося вище, юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально- правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року). Крім того. Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1). В рекомендації № Л (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З урахуванням наведеного, при розгляді даної справи слід виходити з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності та брати до уваги, що відсутність належних доказів, які повинні покладатися в основу доказування винуватості особи, має тлумачитися на її користь.

Обґрунтовувати рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі наявного протоколу про адміністративне правопорушення, не можна, оскільки протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Таким чином, поліцейськими не було дотримано встановленого КУпАП порядку щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення та такий протокол не може слугувати доказом вини особи.

При порушеному порядку притягнення до адміністративної відповідальності та порядку зібрання доказів, зокрема порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення, оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, справа про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає закриттю.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись п.1 ст.247 Кодексу України про АП,-

постановив:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 Кодексу України про АП - закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення .

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя: Т. Є. Іванюта