Справа № 525/934/23
Провадження №3/525/474/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2023 селище Велика Багачка

Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Прасол Я.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Полтава, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої на посаді охоронця у ТОВ «Гарант», пенсіонерку, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягалася,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в :

21.08.2023 близько 23 год. 30 хв. громадянка ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої дочки гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: допустила, що неповнолітня дочка поза межами дозволеного часу не перебувала вдома та не слідкувала за психоемоційним станом, внаслідок чого остання намагалась здійснити спробу самогубства. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала, щиро розкаялась, обіцяла, що більше такого не повториться. Суду пояснила, що вона має п`ятеро дітей, четверо з яких повнолітні та проживають окремо. У жовтні 2022 року вона розлучилася з чоловіком, що негативно вплинуло на психоемоційний стан дочки. У серпні 2023 року її дочка ОСОБА_3 попросилася поїхати до старшої сестри в селище Гоголеве та пішла гуляти з друзями, там вона посварилася зі своїм хлопцем на здійснила спробу самогубства. Таке в її родині трапилося вперше, вона має гарні відносини з усіма дітьми, з ОСОБА_3 спілкується, здійснює її виховання та догляд. Повідомила, що дочка почувається добре, відвідує школу, з дочкою вони поговорили, остання усвідомила помилку, про вчинене шкодує, обіцяла, що більше такого не повториться.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №790978 від 05.09.2023 (а.с.1), поясненнями ОСОБА_2 (а.с.2), рапортом уповноваженого працівника ВП №3 Миргородського РВП ГУНП від 21.08.2023 (а.с.6), актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 05.09.2023, згідно якого умови проживання дитини ОСОБА_2 задовільні, вона забезпечена всім необхідним згідно віку та потреб ( а.с. 7), поясненнями гр. ОСОБА_1 , наданими у судовому засіданні.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Другим реченням цієї статті визначено засоби, якими встановлюються ці дані, що можуть бути доказами по справі.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 184 КУпАП встановлює відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, яка набула чинності в Україні 27.09.1991 «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини».

Статтею 18 Конвенції передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити виконання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Також, статтею 27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» (зі змінами), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За нормою ст. 11 цього Закону, сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Також батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ст. 150 СК України).

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

За загальними правилами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 є вчинення адміністративного правопорушення вперше, щире каяття. Обставин, що обтяжують відповідальність особи, яка притягається до відповідальності судом не встановлено.

Враховуючи викладене, з урахуванням обставин справи та особи винної, яка має на утриманні неповнолітню дитину, яку виховує сама, працює, пенсіонер, відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючих відповідальність обставин, те, що раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, суд вважає за необхідне застосувати відносно громадянки ОСОБА_1 стягнення у виді попередження з метою виправлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобіганню вчинення нових правопорушень у подальшому.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення належить стягнути з гр. ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 9, 23, 33, ч. 1 ст. 184, 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП,

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП і накласти на неї стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Я.В. Прасол