н/п 3/490/3209/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/6627/23
П О С Т А Н О В А

30.08.2023р. суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І., розглянувши протоколи про вчинення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , проживає у АДРЕСА_1 ,

адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

На адресу суду надійшли адміністративні матеріали протоколів серії ААД №416483 та серії ААД №416484 від 06.07.2023р., складених у відношенні ОСОБА_1 про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та після автоматизованого розподілу їм призначено наступні номери судових справ: №490/6627/23 та 490/6629/23, які надійшли до провадження судді Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І.

Постановою суду від 30.08.2023р. матеріали вказаних протоколів були об`єднані в одне провадження із присвоєнням єдиного порядкового номеру справи №490/6627/23.

Згідно протоколу серії ААД №416483, 02.06.2023р. близько 12:40 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом мотоцикл марки "Yamaha Drag Star 400" реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався в м. Миколаєві по вул. Шнеєрсона зі сторони вул. В. Морська в напрямку вул. Нікольської та в порушення п.п. 2.3 "б", 16.11, дор. знак 2.1 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Спаською, не надав переваги у русі та допустив зіткнення із транспортним засобом марки "Lexus RX350" реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , який в цей час рухався по вул. Спаській зі сторони вул. Маріупольської в напрямку вул. М. Морської. В результаті вказаної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій мотоцикла ОСОБА_1 отримав легкі тілесні ушкодження.

Згідно протоколу серії ААД №416484, 02.06.2023р. близько 12:40 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом мотоцикл марки "Yamaha Drag Star 400" реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався в м. Миколаєві в районі перехрестя вул. Спаської та вул. Шнеєрсона та став учасником ДТП. Після події ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу для з`ясування стану сп`яніння та згідно медичного висновку №460 йому встановлено діагноз про перебування у стані наркотичного сп`яніння. Таким чином ОСОБА_1 порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Адвокат Письменний М.Г., не оспорюючи обставин правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, направив на адресу суду заперечення проти протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування вказав, що при складанні матеріалів протоколу серії ААД №416484 було допущено суттєві порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", а саме: ОСОБА_1 доставлено до медичного закладу задля проведення огляду на стан сп`яніння лише через 4 години після події (порушення п. 9 розділу ІІ Інструкції); в порушення вимог ст. 266 КУпАП відеофіксація процедури медичного огляду не проводилась. Таким чином, оскільки огляд особи на стан сп`яніння був проведений із порушенням вимог ст. 266 КУпАП, за такого він вважається недійсним. Інших доказів перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння матеріали справи не містять, отже провадження підлягає закриттю.

Враховуючи наведене, вивчивши матеріали додані до протоколу, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та його провина доводиться наступними письмовими доказами по справі:

- протоколом серії ААД №416483 від 06.07.2023р., згідно якого ОСОБА_1 був ознайомлений із обставинами правопорушення, викладеними у протоколі, про що поставив свій підпис. Жодних зауважень з приводу викладеного від останнього не надходило;

- протоколом огляду місця ДТП, схемою до нього та фототаблицею, якими зафіксовано розташування транспортних засобів після події та описом їх механічних пошкоджень. Щодо викладених відомостей від водії заперечень чи зауважень не надходило;

- письмовими поясненнями до протоколу ОСОБА_2 від 02.06.2023р., згідно яких останній вказав, що 02.06.2023р. близько 12:40 год., керував т/з "Lexus RX350" реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухався по вул. Спаській зі сторони вул. Маріупольської в напрямку вул. М. Морської. В районі перехрестя з вул. Шнеєрсона водій мотоциклу не надав йому переваги у русі, виїхав на проїзну частину та сталося зіткнення;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , до протоколу, згідно яких останній вказав, що 02.06.2023р. близько 12:40 год. керував транспортним засобом мотоцикл марки "Yamaha Drag Star 400" реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався в м. Миколаєві по вул. Шнеєрсона зі сторони вул. В. Морська в напрямку вул. Нікольської. Виїхав на проїзну частину перехрестя з вул. Спаською однак помітив, що по вул. Спаській на великій швидкості рухається автомобіль "Lexus RX350". ОСОБА_1 уникнути зіткнення не зміг. Внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, із якими був доставлений до медичного закладу. З вказаних пояснень вбачається, що ОСОБА_1 , виїжджаючи на перехрестя з вул. Спаською дійсно не в повній мірі враховував дорожню обстановку, завчасно не бачив та не враховував напрямок, траекторію та швидкість руху т/з "Lexus RX350", щоб мати можливість виконати вимогу дор. знаку 2.1 ПДР України та надати йому перевагу у русі;

- матеріалами справи у сукупності.

За викладених обставин, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 допустив порушення п.п. 2.3 "б", 16.11, дор. знак 2.1 Правил дорожнього руху України та його дії слід кваліфікувати як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: порушення водіями транспортних засобів Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При обранні виду адміністративного стягнення враховано характер вчиненого правопорушення, яке не є грубим порушенням правил дорожнього руху та не потягло тяжких наслідків, а також враховуючи особу правопорушника, який із вчиненим правопорушенням погодився, раніше до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення не притягувався, а за такого вважаю за необхідне та достатнє застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави.

Вивчивши матеріали додані до протоколу ААБ №114107, приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм адміністративного законодавства відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) Європейський Суд зазначив, що у справах про адміністративні правопорушення суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Водночас, для дотримання європейського стандарту доведення вини «поза розумних сумнівів» недостатньо, щоб версія, викладена у протоколі, була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи (постанова Верховного Суду (ККС) від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17, провадження № 51-2568км19, від 2 березня 2021 року справа № 750/5469/18, провадження № 51-6103км20).

Так, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно протоколу вбачається, що внаслідок ДТП ОСОБА_1 із тілесними ушкодженнями доставлений до медичного закладу задля надання невідкладної медичної допомоги. Відповідно до копії виписного епікризу ОСОБА_1 встановлено діагноз "Забій м`яких тканин лівого стегна. ЗТГК забій грудної клітини.кл.19 S 70.1 V28". Лікування відбувалось зокрема шляхом надання анальгетиків та протинабрякових препаратів.

При цьому, в порушення п. 9 розділу ІІ Інструкції ОСОБА_1 направлено до медичного закладу - КНП "МОЦПЗ" МОР лише о 15:10 год., огляд на стан сп`яніння згідно медичного висновку фактично проведено лише о 16:30 год. 02.06.2023р., в той час як ДТП за протоколом відбулась о 12:40 год. 02.06.2023р.

У якості основного доказу перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння працівниками поліції додано до протоколу медичний висновок №460 від 02.06.2023р. Однак, враховуючи що вказаний висновок містить лише констатацію діагнозу наявності стану наркотичного сп`яніння, не містить деталізованих даних щодо конкретних виявлених наркотичних речовин, щоб виключити медикаментозний вплив препаратів, які надавались ОСОБА_1 в медичному закладі в ході надання невідкладної допомоги у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями; до протоколу не додано ані акту огляду до медичного висновку, ані відеофіксації обставин проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, щоб оцінити наявність у останнього ознак наркотичного сп`яніння.

Таким чином, сукупністю встановлених доказів беззаперечно не доведено перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння саме на момент керування транспортним засобом, а можливість виявлення у біологічних зразках наркотичних речовин останнього внаслідок отримання медичних препаратів в ході отримання першої медичної допомоги не виключається.

Отже докази, надані органом, уповноваженим на складання протоколу, не абезпечують такий рівень доказування вини ОСОБА_1 , який не залишав би розумних сумнівів у можливості іншої версії подій, ніж зазначено у протоколі.

Суд усвідомлює суспільну небезпеку правопорушень на транспорті, особливо пов`язаних із завданням збитків майну та здоров`ю інших учасників дорожнього руху та із керуванням транспортними засобами водіями у стані сп`яніння, необхідність невідворотності покарання порушників та створення умов, які би перешкоджали розповсюдженню таких правопорушень.

Проте необхідність дотримання вимог статті 62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог статті 6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростовними доказами перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння за подій, описаних в адміністративному протоколі, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП є підставою для закриття адміністративного провадження.

Керуючись ст. ст. 33, 124, 130, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Грошові кошти перерахувати до місцевого бюджету Центрального району на розрахунковий рахунок № UA0014001, Миколаївське ГУК/ Миколаївської обл./21081300 код отримувача 37992030, МФО: 899998.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Грошові кошти у розмірі 536,80 гривень в рахунок сплати судового збору перерахувати до УК у Центральний м. Миколаїв /Централ.р-н/22030101, на розрахунковий рахунок № UA014483, код отримувача 37992030, банк Казначейство України (ЕАП), МФО 22030101.

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Строк пред`явлення постанови суду до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Дірко І.І.