Справа № 298/588/23
Номер провадження 3/298/487/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, уродженця м. Мостиська, Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інспектора прикордонної служби 1-ї категорії начальника кінологічної групи, військове звання штаб-сержант, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Великоберезнянського районного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №012415 від 29 березня 2023 року, складений начальником відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » капітаном ОСОБА_2 , щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення інспектор прикордонної служби 1-ї категорії начальник кінологічної групи відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » штаб сержант ОСОБА_3 28 березня 2023 року виконував наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді «Помічник старшого зміни прикордонних нарядів» з МТНС. О 15.20 28.03.2023 року офіцерами ВВ та ВБ майором ОСОБА_4 , лейтенантом ОСОБА_5 здійснено раптову перевірку організації несення служби складом зміни прикордонних нарядів з позиції МТНС, та виявлено що прикордонний наряд «Прикордонний патруль» у складі старшого солдата ОСОБА_6 , солдата ОСОБА_7 охорону державного кордону не здійснювали, покладені на них обов`язки не виконували, на момент перевірки о 15.35 28.03.2023 року знаходилися на території військового містечка (час несення служби згідно наказу з 09 год. 00 хв. 28.03.2023 року до 16 год. 00 хв. 28.03.2023 року). Штаб сержант ОСОБА_3 повинен був здійснювати контроль за не несенням служби прикордонних нарядів, проте під час завчасного прибуття на територію військового містечка МТНС прикордонного наряду «Прикордонний патруль» у складі старшого солдата ОСОБА_6 , солдата ОСОБА_7 заходів щодо продовження несення служби прикордонним нарядом не вжив, порушення не попередив.

Своїми діями штаб сержант ОСОБА_3 , під час дії особливого періоду свідомо допустив незадовільне виконання обов`язків за займаною посадою затверджених наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону та загальних обов`язків військовослужбовця, чим порушив вимоги статей 11, 12, 49, 241 Статуту Внутрішньої служби Збройних сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, статті 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2233-ХІІ, що виразилось у недбалому ставленні до службових обов`язків та незадовільній організації служби. Таким чином штаб сержант ОСОБА_3 , вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Про розгляд судом справи відносно нього повідомлялось за місцем несення служби ОСОБА_1 . Крім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №012415 від 29 березня 2023 року, складеному стосовно ОСОБА_1 , міститься підпис останнього про ознайомлення з тим, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Великоберезнянському районному суді.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому суддею зауважується, що ОСОБА_1 , в тому числі, мав об`єктивну можливість особисто або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, та не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення, однак такими своїми правами останній не скористався, тому справу може бути розглянуто.

За змістом ст. 268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 172-15 КУпАП, не є обов`язковою.

За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за наявними матеріалами.

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та приєднані до нього матеріали, суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення: є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як слідує зі змісту ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт другий статті 6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист.

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Вирішуючи справу, суддя виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених уст. 258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Крім того, при ухваленні рішення суд враховує, що у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме начальник відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » капітан ОСОБА_2 , як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Приписами ч.2 ст.172-15 КУпАП встановлена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду. Диспозиція вказаної статті є бланкетною, оскільки не розкриває та не містить визначення конкретної дії чи бездіяльності, за які настає відповідальність, це порушення пов`язане з поняттям військової служби і для визначення ознак правопорушення положення статті відсилають до інших нормативно-правових актів, порушення яких призвело до вчинення зазначеного проступку.

Поняття військової служби наведено в ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», якою визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Нормами ч.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

З комплексного аналізу наведених норм можливо дійти висновок, що у випадку притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.172-15 КУпАП суть адміністративного правопорушення має бути викладена таким чином, щоб особа, яка притягується до адміністративної відповідальності розуміла, в чому саме полягає її недбале ставлення до військової служби, з зазначенням конкретної дії чи бездіяльності, яка порушує порядок проходження військової служби, визначений Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» або, відповідно до ч.4ст.2 вказаного закону, іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

В той же час, зміст складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вищенаведеним вимогам, оскільки в ньому не наведено суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, повинна бути викладена таким чином, щоб було зрозуміло, де та за яких обставин проступок був вчинений, в яких саме діях або бездіяльності відобразився. Опис суті правопорушення має відповідати диспозиції правової норми, яка передбачає відповідальність за вказане правопорушення, дані про подію правопорушення слід конкретизувати.

Між тим, матеріали справи не містять відомостей у підтвердження того, що ОСОБА_1 повинен був здійснювати контроль за несенням служби прикордонним нарядом, що останній отримав наказ щодо цього, як і не місять жодних відомостей щодо того, що в обов`язки ОСОБА_1 як до обов`язків особи, яка виконувала наказ в прикордонному наряді «Помічник старшого зміни прикордонних нарядів» з МТНС, входив обов`язок, щодо контролю за несенням служби прикордонним нарядом.

Серед доданих до протоколу про адміністративне правопорушення доказів не міститься документів, які підтверджували б покладання на ОСОБА_1 обов`язків, про недбале виконання яких йдеться у протоколі. Тобто адміністративний матеріал не містить доказів у підтвердження об`єктивної сторони правопорушення, яка характеризується суспільно небезпечною діяльністю у вигляді недбалого ставлення до військової служби та суспільно небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього. Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале або несумлінне ставлення до них.

До матеріалів справи додано витяг книги обліку особового складу відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » станом на 29 березня 2023 року, при тому, що подія правопорушення згідно складеного щодо ОСОБА_1 протоколу мала місце 28 березня 2023 року, а станом на вказану дату відсутні відомості щодо заняття ОСОБА_1 посади пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків.

Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Натомість в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 є військовою службовою особою або особою, яка обіймала постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих, адміністративно-господарських обов`язків, чи виконував такі обов`язки за спеціальним дорученням станом на час вчинення інкримінованого йому правопорушення, тобто службовою військовою особою, як спеціального суб`єкту правопорушення, передбаченого ст.172-15 КУпАП.

Зі змісту протоколу слідує, що 28.03.2023 року о 15.20 год. раптова перевірка була проведена посадовими особами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , однак, окрім посилання на цю перевірку в протоколі жодних відомостей про результати проведеної перевірки вказаними особами матеріали справи не містять, до протоколу не долучено рапорти, повідомлення або ж інші дані у підтвердження факту проведення перевірки, за наслідками якої встановлено факт недбалого ставлення до військової служби ОСОБА_1 .

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення письмові матеріали не містять належної інформації про обставини, що підлягають доказуванню.

Сукупність зібраних у справі доказів не дозволяє з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, у справі не доведено ні події, ні складу правопорушення, про вчинення якого складено протокол та у вчиненні якого звинувачено ОСОБА_1 . Доводи про те, що останній свідомо допустив незадовільне виконання обов`язків за займаною посадою, не підтверджено достатньою сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів.

Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві.

Суддею звертається увага на те, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі кваліфікацію адміністративного правопорушення, фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Встановлені при розгляді справи обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, якими доводиться вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-18 КУпАП, і таких доказів не здобуто в ході судового розгляду, тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу означеного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.247,251,252,280,283,284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області.

Суддя Зизич В.В.