ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Ковалюка М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану на постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 21серпня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 21серпня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючий, визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп. на користь держави.

Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 20.07.2023 року об 11 год. 59 год. в м. Вижниця вул. Шевченка, Вижницького району Чернівецької області, керував транспортним засобом марки BMW 320, д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810» прилад №0591, тест №546, результат огляду позитивний 0,56 % проміле, чим порушив п.2.9-а Правил дорожнього руху. Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

На вказане рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 21.08.2023р. та прийняту нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ЄУНСС: 713/2153/23

НП:33/822/591/23 Головуючий у І інстанції: Кибич І.А.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Потоцький В.П.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою та такою, яка прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що районним судом не враховано того, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують його вину за ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема те, що він керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху.

Вказує і те, що згідно з відеозаписом, наявним в матеріалах справи, об 11 год.59 хв. (тобто у час, який зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення) він транспортним засобом не керував, а його автомобіль стояв припаркований.

Вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП ніяким чином не доводить факт керування ним транспортним засобом у стані сп`яніння.

Звертає увагу і на те, що посадова особа органів поліції не відсторонювала його від керування транспортним засобом.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ковалюка М.Г., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, з підстав у ній зазначених, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані не були.

У відповідності до вимог п. 2.9.а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП, серед іншого, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена матеріалами справи.

Однак, такий висновок суду першої інстанції зроблений за неповного з`ясування обставин даної справи.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності такої ознаки цього адміністративного правопорушення, як керування транспортним засобом.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись або перебував у рухомому стані.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW 320» д.н.з. НОМЕР_2 .

Як вбачається із наявного в матеріалах справи відеозапису, працівник поліції підійшов до припаркового транспортного засобу BMW 320, за кермом якого перебував ОСОБА_1 . При цьому на ньому не зафіксовано факту керування останнім транспортним засобом.

У матеріалах справи міститься постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с.2), з якої вбачається, що на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 680 грн. за те, що він порушив п.8.4 ПДР, тобто вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», що підтверджує доводи апелянта про те, що він транспортним засобом не керував, а знаходився всередині припаркованого автомобіля.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, матеріали справи не містять.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Суд вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За вказаних обставин, письмові докази не можна визнати належними у даній справі, оскільки не доводять «поза розумним сумнівом» винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд враховує, що згідно з ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, однак достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду не було надано.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою, поки її вину не буде доведено у законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову судді щодо ОСОБА_1 слід скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 247, 251, 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 21серпня 2023 року щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, й провадження у справі закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький