Справа №578/462/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Басова В. І.
Номер провадження 33/816/595/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 173-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Краснопільского районного суду Сумської області від 01 червня 2023 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешканку

АДРЕСА_1 , непрацюючу

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі семи неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 119 грн. 00 коп.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 грн.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Краснопільського районного суду Сумської області від 01 червня 2023 року ОСОБА_1 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-1 КУпАП за те, що в ніч з 30 березня 2023 року на 31 березня 2023 року перебуваючи в с. Осоївка по вул. Слобожанська на зупинках громадського транспорту, стовпах електричного призначення та деревах розклеювала листівки з надрукованим текстом сексуального та нецензурного характеру, чим поширювала неправдиві чутки та порушувала громадський порядок, таким чином скоїла правопорушення, передбачене ст. 173-1 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Краснопільського районного суду Сумської області від 01 червня 2023 року, скасувати дану постанову та закрити провадження у справі на підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначила, що оскаржити постанову протягом 10 днів з моменту її винесення вона не мала змоги, у зв`язку з неотриманням вказаної постанови, та лише після звернення до суду із заявою про ознайомлення зі справою, отримавши цю постанову звернулася з апеляційною скаргою.

Вважає, що строк подачі апеляційної скарги пропущений з поважних причин (несвоєчасне отримання постанови, дія воєнного стану в зоні можливих бойових дій, якою є Краснопільська громада).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що із вказаною постановою про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 173-1 КУпАП вона не згодна, оскільки, листівки, на які посилається суд в оскаржуваній постанові вона не складала, не друкувала і не розклеювала і доказів цього при вирішенні питання судом не здобуто.

Апелянт вказує на те, що дійсно вона і ОСОБА_2 перебували у неприязливих відносинах, які виникли внаслідок того, як зазначає ОСОБА_1 , що ОСОБА_2 звабила її чоловіка, у зв`язку з чим, між ними у лютому 2023 року виникали суперечки.

Крім того, апелянт зазначає, що їй відомо про те, що ОСОБА_2 зверталася до правоохоронних органів з приводу суперечок, які скалися між ними.

ОСОБА_1 вказує на те, що під час ознайомлення зі справою їй стало відомо, що суд декілька разів надсилав повістку про виклик до суду, однак, вона нічого не отримувала.

Апелянт вказує про те, що в матеріалах справи містяться пояснення осіб, з якими ОСОБА_2 підтримує тісні зв`язки, які підтверджують те, що ОСОБА_1 із заявниця ОСОБА_2 перебувають у неприязних відносинах, разом з тим, у вказаних поясненнях відсутні докази, що саме ОСОБА_1 поширювала непристойну інформацію стосовно заявниці ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 зазначає, що їй не відомо хто саме міг поширювати таку інформацію стосовно ОСОБА_2 .

Апелянт вказує на те, що при винесені постанови суд діяв неупереджено і постановив рішення на підставі матеріалів, які не містять прямих доказів її вини і на її думку, судом не було враховано принцип справедливості та невинуватості особи, який закріплено в ст. 62 Конституції України.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимогст.245КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання виконаної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст.280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Згідно з вимогами ч. 7ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова суду у справах про адміністративне правопорушення підлягає оскарженню протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП, апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, закон пов`язує строк подання апеляційної скарги на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення саме з датою ухвалення судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

З матеріалів провадження вбачається, що копія оскаржуваної постанови 05 червня 2023 року було направлено на адресу ОСОБА_1 , однак, матеріали даної справи не містять доказів вручення останній даної постанови.

В той час, із наявної заяви в матеріалах справи (а.с.27) слідує, що 22 червня 2023 року ОСОБА_1 ознайомилася із матеріалами справи та 05 липня 2023 року звернулася із апеляційною скаргою.

Враховуючи наведене, діючий у Україні воєнний стан, несвоєчасне отримання постанови, дію воєнного стану в зоні можливих бойових дій, якою є Краснопільська громада, апеляційний суд вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді поважними, що є підставою для його поновлення.

Що стосується висновків суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-1 КУпАП, то апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст.245,251,252,280 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи.

При цьому суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обґрунтовувати свої висновки суддя може лише на тих доказах, які він безпосередньо досліджував у судовому засіданні у порядку, передбаченому ст. 279 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи суддею суду першої інстанції вищезазначені вимоги закону дотримані не були, про що обґрунтовано вказує апелянт в поданій апеляційній скарзі.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що визнаючи ОСОБА_1 винуватою за ст. 173-1 КУпАП, суддя суду першої інстанції зазначив, які саме докази були при цьому враховані, які обставини свідчать про наявність в діях останнього складу вказаного адміністративного правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, де зафіксовано обставини правопорушення, рапорт про адміністративне правопорушення, протокол прийняття заяви про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оголошення.

Апеляційний суд зауважує, що за змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 866730 від 31.03.2023 року, в ніч з 30 березня 2023 року на 31 березня 2023 року гр.. ОСОБА_1 , перебуваючи в с. Осоївка по вул. Слобожанська на зупинках громадського транспорту, стовпах електричного призначення та деревах розклеювала листівки з надрукованим текстом сексуального та нецензурного характеру, чим поширювала неправдиві чутки та порушувала громадський порядок, таким чином скоїла правопорушення, передбачене ст. 173-1 КУпАП.

Диспозиція ст. 173-1 КУпАП визначає, поширювання неправдивих чуток, що можуть викликати паніку серед населення або порушення громадського порядку.

З огляду на вищезазначене, очевидним є факт, що викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відповідає диспозиції ст. 173-1 КупАП, оскільки у ній відсутній наслідок вчинених дій особи, які згідно зі ст.173-1 КУпАП повинні виражатись у виникненні паніки серед населення або порушенні громадського порядку.

Разом з тим, протокол прийняття заяви про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оголошення, на які посилається суд першої інстанції як докази вчиненого правопорушення, ніяким чином не підтверджують факт розклеювання листівок з надрукованим текстом сексуального та нецензурного характеру саме ОСОБА_1 , який зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-1 КУпАП, матеріали справи не містять.

А оскільки жодних доказів, з врахуванням яких можливо було б дійти висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст..173-1 КУпАП, матеріали даної справи не містять, а протоколу про адміністративне правопорушення та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оголошення, в даному випадку, для такого висновку недостатньо, а тому, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення вважати такою, що доведена матеріалами справи, підстави відсутні, про що вірно вказує апелянт в поданій апеляційній скарзі.

Виходячи з вищезазначеного, притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173-1 КУпАП, суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, викладені в оскарженій постанові висновки щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-1 КУпАП, не ґрунтуються на належно перевірених та допустимих доказах.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Отже, сукупністю досліджених доказів в справі про адміністративне правопорушення не доведено винуватість ОСОБА_1 за ст.173-1 КУпАП поза розумним сумнівом, тому апеляційний суд вважає необхідним постанову суду скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173-1 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Краснопільського районного суду Сумської області від 01 червня 2023 року.

Постанову судді Краснопільського районного суду Сумської області від 01 червня 2023 року відносно ОСОБА_1 скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ст. 247, п. 3 ч.1 ст. 284 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-1 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.