Справа № 567/1144/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2023 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Венгерчук А.О., за участю захисника Котюк Т.А., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, посвідчення водія НОМЕР_1 видане 01.07.2022,

за ч. 4 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені)

встановила

17.06.2023 близько 21:30 год. в м. Острог по вул. Гальшки Острозької ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Mercedes Benz E 220 D", реєстраційний номер НОМЕР_2 , та вживав алкоголь після ДТП, яка відбулася 17.06.2023 о 21:30 год. в м.Острог по вул. Гальшки Острозької за його участю.

17.06.2023 о 21:30 год. ОСОБА_1 в м. Острог по вул. Гальшки Острозької, керуючи автомобілем "Mercedes Benz E 220 D", реєстраційний номер НОМЕР_2 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху та здійснив зіткнення з автомобілем "BMW Х5", реєстраційний номер НОМЕР_3 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаних правопорушень визнав частково. Пояснив, що 17.06.2023 близько 21:30 год. він дійсно керував автомобілем "Mercedes Benz E 220 D", реєстраційний номер НОМЕР_2 в м. Острог по вул. Гальшки Острозької. Зазначив, що коли він здійснював поворот праворуч, його автомобіль занесло, оскільки був мокрий асфальт після дощу та він виїхав на зустрічну смугу руху де зіткнувся з автомобілем "BMW Х5", реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався з перевищенням швидкості. Зазначив, що вказав працівникам поліції, що вживав алкоголь після ДТП, оскільки злякався відповідальності, а насправді вживав пиво до того як сталась ДТП.

Захисник Котюк Т.А. подала суду клопотання про закриття справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративних правопорушень, посилаючись на те, що вина ОСОБА_1 в судовому засіданні не доведена, оскільки протоколи про адміністративні правопорушення містять ряд недоліків, а матеріали справи не містять достатньо доказів наявності його вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 17.06.2023 близько 21:00 год. він разом з ОСОБА_1 вживали пиво, після чого ОСОБА_1 керував автомобілем та здійснив ДТП.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.124 КУпАП з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, доведена протоколом про адміністративне правопорушення від 17.06.2023 серії ААД №120668, та матеріалами справи: направленням на огляд водія від 17.06.2023, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до яких ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, а також наданим відеозаписом, який отримано в порядку, передбаченому ст. 251 КУпАП.

Відповідно до результатів тестування ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою алкотесту DRAGER від 17.06.2023 вбачається, що в ОСОБА_1 о 23:23 год. встановлено алкогольне сп`яніння, результат тесту 1,20‰.

Використання медичних виробів Газоаналізатори DRAGER Alkotest, які були завезені та реалізовані на території України, та введені у експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва про державну реєстрацію є можливим за умови додержання вимог щодо повірки (калібрування) та інших нормативних документів, що підтверджують вірність результатів вимірювання.

Як встановлено з свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки, дане Свідоцтво, яке видане для підтвердження відповідності вимогам законодавства - Alkotest DRAGER 6810, чинне до 01.03.2024.

Водночас, з відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , вбачається, що 17.06.2023 на пропозицію працівника поліції ОСОБА_1 пройшов огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, який показав позитивний результат.

Разом з тим, визначаючись із зазначенням нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Так, відповідно до ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення, органу (посадової особи), яка її виносить повинна містити: опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення (ст. 8 КУпАП).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Підставами притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП, серед іншого, є вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Таким чином, допустимими та належними доказами у справі має бути підтверджено факт вживання особою, що притягається до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП алкоголю після скоєння ДТП.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №120668 щодо ОСОБА_1 складено за ч. 4 ст. 130 КУпАП, однак до протоколу не додано належних доказів, що підтверджують факт вживання ним алкоголю після скоєння ДТП, оскільки такі твердження спростовані в судовому засіданні ОСОБА_1 та показами свідка ОСОБА_2 , а відтак дії ОСОБА_1 не можна кваліфікувати за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, у КУпАП, відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям "правопорушення".

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Частиною першою ст. 130 КупАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У даній справі констатовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за який відповідальність регламентована ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно й особа, яка вчинила це адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

При цьому, враховуючи, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 1 КУпАП, крім іншого, є і запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, слід дійти висновку, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в протоколі, однак лише в частині зміни правової кваліфікації правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється провадження.

З позиції Верховного Суду в постанові від 19 жовтня 2021 в справі №552/2540/20 витікає, що межі повноважень суду щодо перекваліфікації/зміни кваліфікації допускаються лише в бік покращення становища особи, зокрема шляхом застосування закону про менш тяжке діяння. Закриття судом провадження у тих випадках, коли існують підстави для перекваліфікації дій не узгоджується із завданнями судочинства. Відмова від переслідування особи за наявності у її діях ознак іншого караного діяння (менш тяжкого, ніж те, у якому їй пред`явлено звинувачення) суперечитиме таким засадам як верховенство права, законність та диспозитивність, що призведе до безкарності винного і створить умови для повторної віктимізації.

Наведене (щодо закриття провадження у тих випадках, коли існують підстави для перекваліфікації дій) також узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 03 липня 2019 (справа №288/1158/16-к).

За наведених обставин, враховуючи, що перекваліфікація інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення призводить до пом`якшення відповідальності, суд доходить до висновку про необхідність такої перекваліфікації та вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому перекваліфікація дій не порушує прав ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 1.1 ПДР України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 №1452/735, згідно яких огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В судовому засіданні встановлено, що стосовно водія ОСОБА_1 зазначені вимоги закону поліцейськими було виконано.

За таких підстав, ОСОБА_1 було належним чином забезпечено проходження огляду для визначення стану сп`яніння та в законному порядку було надано можливість реалізації його обов`язків, встановлених Правилами дорожнього руху.

З зазначених доказів вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Окрім того, відповідно до ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Порушень працівниками поліції вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", а також вимог чинного законодавства, які б могли стати підставою для закриття справи, не встановлено.

Під час розгляду справи судом з`ясовано обставини вчинених правопорушень на підставі зібраних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Підстав вважати їх недопустимими суд не вбачає.

ОСОБА_1 не навів суду будь-яких доводів та не надав жодних доказів, які б спростовували обставини, встановлені поліцейськими та зафіксовані у процесуальних документах, зібраних у матеріалах справи, які було досліджено судом.

Отже, факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними доказами.

Відповідно до довідки ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 20.06.2023 встановлено, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності: 06.11.2022 за ч. 2 ст. 178 КУпАП, згідно електронної бази даних ОСОБА_1 отримав посвідчення водія.

Окрім того ОСОБА_1 ставиться в провину вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведена протоколом про адміністративне правопорушення від 17.06.2023 серії ААД №120654 та іншими матеріалами справи.

Згідно схеми місця ДТП встановлено, що в результаті ДТП автомобілі "Mercedes Benz E 220 D", реєстраційний номер НОМЕР_2 , "BMW Х5", реєстраційний номер НОМЕР_3 , отримали механічні пошкодження, які відображені в зазначеному документі.

Заперечення сторони захисту щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу, невідповідності внесених відомостей до протоколу, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до п. 12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Статтею ст. 124 КпАП України передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В судовому засіданні встановлено, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Mercedes Benz E 220 D", реєстраційний номер НОМЕР_2 , порушив п.12.1 ПДР України, що призвело до ДТП.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Отже, на момент розгляду справи судом строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закінчився.

За таких обставин та у відповідності до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , підлягає закриттю в зв`язку з перебігом строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України"), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

За загальним визначенням транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а тому на водія покладається відповідальність не тільки за своє життя, а й за життя пішоходів та цілісність майна інших громадян.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілем є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Так, згідно правового поля України (п.2.9 "а" ПДР України, ст. 16 Закону України "Про дорожній рух") водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та згідно ст. 130 КУпАП у разі порушення встановлених заборон водій несе встановлену відповідальність.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення береться до уваги особа правопорушника, який за віком є працездатною особою, раніше притягувався до адміністративної відповідальності.

Враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, обставини справи, приходжу до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції, визначеної ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Одночасно, застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для його учасників.

Крім того, на підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з ОСОБА_1 також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст.8, 24, 36, 40-1, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір"

постановила

визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536,80 грн.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню з ОСОБА_1 в порядку ст. 308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме: в сумі 34000 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 04.10.2023.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.