Провадження № 33/4808/2/23
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Тринчук В. В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Винника Ю.Г.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Винника Ю.Г. на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 січня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір, -

встановив:

Судом першої інстанції встановлено, що 03 листопада 2021 року о 17 год. 51 хв. по вулиці М.Підгірянки, 25 у місті Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки SMART MC01, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» у присутності двох свідків, результат якого позитивний 2.92 % проміле алкоголю у крові, чим порушив вимоги п.2.9А ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погодившись з вказаним рішенням суду захисник ОСОБА_1 адвокат Винник Ю.Г. подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова судді постановлена із порушенням норм матеріального та процесуального права, винесена без з`ясування всіх обставин справи, а також не відповідає фактичним обставинам справи.

Зазначає, що суд не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом. Відеозаписи, долучені до матеріалів справи, не містять даних фіксації керування ОСОБА_1 транспортним засобом, автомобіль був припаркований, двигун був вимкнений, фари вимкнені, а сам ОСОБА_1 вимагав від працівників поліції надати докази що саме він керував транспортним засобом.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 надав свідчення, відповідно до яких він підійшов до автомобіля та присів на водійське сидіння, щоб взяти особисті речі, до нього підійшов невідомий чоловік із зауваженням, що ніби то він керує автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, у результаті чого зателефонував на лінію 102 та повідомив працівників поліції про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Апелянт вказує на те, що ОСОБА_1 не здійснював функція водія та не мав такого наміру, залишався на місці події до прибуття працівників поліції, хоча мав змогу протягом 20-30 хвилин вчинити такі дії. Окрім того, ОСОБА_1 в категоричній формі повідомляв працівників поліції, що він не керував транспортним засобом, однак його заперечення не були взяті до уваги та приступили до складання адміністративного протоколу.

Сторона захисту звертає увагу на те, що свідок ОСОБА_2 є активістом, сприйняття ним обставин є суб`єктивним, спрямованим на виявлення нібито чергового правопорушника, який керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а тому його пояснення не слід вважати достовірними та правдивими. Свідок ОСОБА_3 є колегою свідка ОСОБА_2 і перебуває у дружніх стосунках з останнім і факту керування ОСОБА_1 він не бачив. Дані свідки є заінтересованими особами, а тому є небезпідставні сумніви щодо їх неупередженості та спрямовані на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні.

Апелянт вказує, що судом не взято до уваги той факт, що ОСОБА_1 надав пояснення працівникам поліції про те, що у нього не було наміру керувати транспортним засобом, а тому викликав автомобіль служби таксі «Оптимальне» ще задовго до прибуття на місце події свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та працівників поліції.

Вважає, що суд прийшов до помилкового висновку про доведеність факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , в матеріалах справи містяться суперечливі відомості, які стосуються обставин здійснення ОСОБА_1 функцій водія.

В той же час, апелянт зазначає, що обов`язковою вимогою з підстав притягнення для відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Вищевказані порушення виявлені в матеріалах справи поза розумним сумнівом ставить під сумнів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 січня 2023 року було зупинено провадження за апеляційною скаргою адвоката Винника Ю.Г. на постанову Івано-франківського міського суду від 31.01.2022 року щодо ОСОБА_1 у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період та бажав приймати участь у розгляді справи.

14.07.2023 року адвокатом Винником Ю.Г. подано клопотання про відновлення провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку із звільненням наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 26.05.2023 року №146 старшого бойового медика роти логістики ОСОБА_1 у запас відповідно до підпункту «г» п.2 ч.4 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та направлений для зарахування на військовий облік до Івано-Франківського міського ТЦК та соціальної підтримки (а.с.81) та долучено до клопотання копію витягу наказу від 24.05.2023 року щодо ОСОБА_1 (а.с.83-84).

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Винник Ю.Г. змінили доводи апеляційної скарги та просили скасувати постанову суду та закрити провадження внаслідок зміни обстановки. При цьому, ОСОБА_1 стверджував, що повністю визнає свою вину у вчиненні правопорушення та щиро розкаюється у вчиненому.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Винник Ю.Г. звертали увагу на те, що ОСОБА_1 був мобілізований та тривалий час проходив військову службу під час воєнного стану, що свідчить про те, що останній не потребує накладення на нього стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки перестав бути суспільно небезпечним.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу з наступних підстав.

Апеляційний суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що судова практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа "Гурепка проти України").

Так, враховуючи, що в апеляційній скарзі апелянт посилався на те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суд апеляційної інстанції у повному обсязі перевірив вищевказані доводи та прийшов до висновку, що вони повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративних правопорушень, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться сукупністю досліджених доказів, а саме: даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №196420 від 03.11.2021 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; результатом «Аlkotest 6810» прилад № ARCD-0525, тест № 3672 від 03.11.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 станом на 18 год. 12 хв. 03.11.2021 року перебував у стані алкогольного сп`яніння, а саме 2.92 % проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою «Аlkotest 6810» прилад № ARCD-0525, тест № 3672 від 03.11.2021 року у присутності двох свідків ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), результат вказаного тесту позитивний 2.92 % проміле алкоголю у крові. У графі « З результатом згоден» наявний підпис ОСОБА_1 , та його згода з таким результатом; поясненнями двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; долученим до матеріалів відеозаписом, який було переглянуто під час розгляду справи.

Судом при дослідженні долучених до матеріалів справи відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції встановлено, що відеозаписами зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» та беззаперечна згода водія ОСОБА_1 з таким результатом. Окрім того за результатом перегляду відеозапису, що міститься у матеріалах справи судом було встановлено, що водій ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками патрульної поліції, а саме о 17.58 год. вказував, що він керував транспортним засобом, оскільки їхав додому та зупинився і пішов на невеликий проміжок часу у власних потребах, а коли повертався до свого автомобіля то побачив, що біля нього стоїть невідомий для нього мужчина, під час та після спілкування з яким ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, а тому на момент огляду на стан алкогольного сп`яніння перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Судом не було взято до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки такі спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність наданих пояснень. Крім того пояснення водія ОСОБА_1 на місці складання адміністративного протоколу суттєво відрізняються від пояснень, які він надав у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи. На думку суду такі пояснення ОСОБА_1 спрямовані виключно на уникнення адміністративної відповідальності та не відповідають фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_2 вказав, що бачив, як транспортний засіб марки SMART MC01, державний номерний знак НОМЕР_1 рухався по вулиці М.Підгірянки у місті Івано-Франківськ та виїхав на тротуар по якому рухався свідок, після цього рухаючись заднім ходом в`їхав у кущі та, намагаючись виїхати, проїхав приблизно ще два метри та зупинився на пішохідній доріжці. Свідок відкривши дверці вказаного транспортного засобу з метою встановити що відбувається, побачив за кермом автомобіля водія ОСОБА_1 , який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, а саме вказав, що від час їхнього спілкування він почув різкий запах алкоголю з порожнини рота водія ОСОБА_1 та у нього була не чітка вимова, а також коли останній вийшов із свого транспортного засобу у нього була хитка хода, а тому він зателефонував на лінію 102 та повідомив про факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні у категоричній формі ствердив, що бачив, як водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та повідомив, що брав участь у проведені огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння працівниками патрульної поліції за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», результат такого огляду становив 2.92 % проміле алкоголю у крові. Зауважень до проведеного огляду у свідка не виникло.

Свідок ОСОБА_3 надав суду пояснення, у яких вказав, що побачивши свого знайомого ОСОБА_2 який розмовляв із особою, яка перебувала у транспортному засобі на кріслі водія підійшов до ОСОБА_2 щоб привітатись та побачив, що водій транспортного засобу марки SMART MC01 державний номерний знак НОМЕР_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки у останнього були явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме не чітка вимова та різкий запах алкоголю з порожнини рота, що і стало підставою для звернення ОСОБА_2 на лінію 102. Окрім того, суд зазначив, що свідок ОСОБА_3 щодо обставин які відбувалися після приїзду працівників поліції надав пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_2 .

Таким чином, суд першої інстанції, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Винника Ю.Г., свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , надав їм відповідну оцінку у сукупності з іншими доказами, які були досліджені в судовому засіданні та за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП .

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушенні вимог п.2.9 Правил дорожнього руху України.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №196420 від 03.11.2021 року водій ОСОБА_1 03 листопада 2021 року о 17 год. 51 хв. по вулиці М.Підгірянки, 25 у місті Івано-Франківськ керував транспортним засобом марки SMART MC01, державний номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного засобу Алкотест Драгер 6810, результат якого позитивний 2.92 % проміле алкоголю у крові, Тест № 3672, чим порушив вимоги п.2.9А ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором взводу 2 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Нижник Н.Р., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол та підписаний уповноваженою особою та особою, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи у суді м. Івано-Франківська, про що свідчить підпис ОСОБА_1 в протоколі.

Зазначено, що до протоколу додаються матеріали адміністративної справи, пояснення свідків, акт огляду на стан сп`яніння, відео з нагрудної камери ДН 5012.

Працівниками поліції у ОСОБА_1 не було вилучено посвідчення водія та тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

У вказаному протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено, ОСОБА_1 власноручно написав, що він не згідний із протоколом та він не знаходився в стані алкогольного сп`яніння за кермом.

Зі змістом протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить власноручний підпис правопорушника.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП і не містить недоліків, які свідчать про істотне порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з роздруківки приладу Drager Alcotest 6810 ARCD-0525 (а.с.2) тест №3672 в результаті огляду ОСОБА_1 поліцейським за допомогою технічного засобу 03.11.2021 року о 18 год. 13 хв. було встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту показав 2.92 %. Вказаний результат складений із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень. (а.с. 2).

В роздруківці приладу Drager Alcotest 6810 ARCD-0525 (а.с.2) зазначено, що останнє калібрування приладу було 29.03.2021 року, що свідчить про правомірність його використанні у проведенні огляду водія на стан сп`яніння.

Так, до матеріалів справи додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), у відповідності до якого було проведено огляд водія ОСОБА_1 у результаті із виявленими у нього ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд водія було проведено за допомогою приладу Алкотест Драгер 6810. Результат огляду на стан сп`яніння був позитивний 2.92 % проміле. Огляд було проведено у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому зазначено дані свідків із їх підписами.

У графі Акту огляду «із результатом згоден» ОСОБА_1 власноручно написав, що згідний та власноручно підписав Акт огляду, що свідчить про згоду ОСОБА_1 із результатом проведеного його огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

До матеріалів справи долучено пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких свідки зазначили, що ОСОБА_1 03.11.2021 року о 18.13 год. в м. Івано-Франківську по вул.. М.Підгірянки, 25, були запрошені працівниками поліції в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст..130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 та в їхній присутності ОСОБА_1 погодився у встановленому законом порядку пройти огляд для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат був позитивний 2.92 %, про що засвідчили власноручними підписами.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Зокрема, зі змісту відеозапису з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, вбачається, що по прибуттю на місце події працівник поліції назвав свої дані. На місці виклику перебував ОСОБА_1 та сторонні особи. Одразу, по прибуттю працівників поліції, особи, яки знаходились на місці події вказали на те, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Особа вказала на те, що водій, а саме ОСОБА_1 ледь не наїхав на нього та міг збити його як пішоходу, свідок також зазначив, що витягнув ключ із запалення автомобіля, після чого ОСОБА_1 хотів покинути місце події. На пропозицію працівника поліції свідкові надати пояснення, свідок зазначив, що надасть всі необхідні пояснення, він сам водій та розумію всю ситуацію.

На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 зазначав, що він не був водієм, на через додаток ДІЯ надав посвідчення водія та реєстраційний документ на автомобіль для перевірки. Н

Апеляційний суд звертає увагу на те, що на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції зафіксовано, що на запитання працівника поліції чи це власний автомобіль і куди він їхав, ОСОБА_1 відповів, що автомобіль його власний і їхав він додому і його зупинив чоловік по незрозумілій причині і просив відносно цього чоловіка скласти протокол. ОСОБА_1 також зазначив, що він не хотів збивати людину, а невідомий підійшов до нього і почав створювати з ним конфлікт з ним. ОСОБА_1 вказав працівнику поліції, що після розмови з чоловіком, в даному випадку із ОСОБА_2 , він вжив алкоголь і він бажав залишити автомобіль на місці події, або щоб хтось відігнав його автомобіль додому.

Безпосередньо під час спілкування працівників поліції та на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 не заперечував, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, однак не розумів для чого йому було проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, ОСОБА_1 не заперечував проти проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного приладу , не висловлював зауважень на дії працівників поліції щодо неправомірності проведення такого огляду.

З відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово наголосив працівникам поліції про те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, однак не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд наголошує на тому, що на відеозаписах зафіксовано неодноразові свідчення ОСОБА_1 про те, що він був зупинений незнайомими особами, після чого між ними виник конфлікт і просив, щоб відносно них було складено відповідний протокол.

На відеозаписах зафіксовано, що ОСОБА_1 було надано запакований мундштук для перевірки його герметичності упаковки та в присутності свідків та ОСОБА_1 працівником поліції оголошено номер тесту 3671 і зроблено контрольний замір тестування приладу Драгер, результат чого показав про відсутність вмісту алкоголю в приладі Драгер. Водія ОСОБА_1 працівником поліції проінформовано про відео фіксацію події та проходження ним огляду на визначення стану сп`яніння, та повідомлено про допустиму норму алкоголю при якій дозволено керування транспортним засобом. ОСОБА_1 продув прилад Драгер, номер тесту 3672 і результат якого показав 2.92 %, про що повідомлено ОСОБА_1 та присутніх свідків. Після оголошення працівником поліції результату огляду 2.92 5 проміле, ОСОБА_1 повідомив працівників поліції про те, що розуміє та згідний із результатом огляду результатом 2.92 % проміле сто відсотків.

На відеозаписі зафіксовано проінформування ОСОБА_1 працівником поліції про те, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився повністю та повідомлено про складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. При перевірці інформації щодо можливих раніше накладених адміністративних стягнень для встановлення правильності кваліфікації складу правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , працівник поліції повідомив ОСОБА_1 що у 2016 року ОСОБА_1 двічі притягався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, з чим правопорушник погодився.

Слід зауважити, що після продуття приладу Драгер та отриманого результату проходження огляду 2.92 % проміле, ОСОБА_1 вкотре наголосив на тому, що він керував транспортним засобом та був зупинений незнайомими особами, які мали до нього незрозумілі претензії, після чого припаркував автомобіль із порушенням ПДР України та просив скласти протокол відносно нього за неправильне паркування автомобіля та готовий оплатити штраф. ОСОБА_1 вказав, що потім підійшов до автомобіля і хотів викликати таксі. Працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 про те, що йому необхідно знайти іншу особу для керування його автомобілем. В подальшому ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції віддав ключі від автомобіля і сів у власний автомобіль поки працівник поліції оформляв матеріали справи.

В матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що водій транспортного засобу не погоджувався із результатами огляду, який було проведено поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, а його процесуальна поведінка після проходження огляду свідчить про те, що він не заперечував результати огляду та погоджувався з ними.

Пояснення ОСОБА_1 та його процесуальна поведінка після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння свідчать про те, що останній повністю погодився із отриманим позитивним результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, який було проведено поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів у присутності свідків та відео фіксації події, і у працівника поліції були відсутні правові підстави для направлення водія для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладах охорони здоров`я.

З відеозаписів вбачається, що на місце події прибула невідома особа, який представився адвокатом Рудого О.В. та бажає представляти його інтереси. Також, на відеозаписах зафіксовано оголошення ОСОБА_1 в присутності свідків зміст протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому ОСОБА_1 зазначив що не згідний із тим що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, про що власноручно написав пояснення в протоколі. Зафіксовано проставляння ОСОБА_1 власноручних підписів у відповідних графах протоколу про адміністративне правопорушення. Відеозаписами зафіксовано передачу ключів від автомобіля марки SMART MC01, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 на право керування.

Відеозаписи містять дані вручення ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення та другого екземпляру чеку роздруківки приладу Драгер.

Відповідно до національного законодавства працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, дозволяють встановити психологічне відношення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та особливості його процесуальної поведінки під час спілкування із працівниками поліції.

Досліджені судом відеозаписи мають надзвичайно високу інформативність, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, мають безсторонній характер, що свідчить про їх особливе значення та вимагає ретельного і уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Апеляційний суд також неодноразово звертав увагу на те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Апеляційний суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

При вирішанні питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд приймає до уваги обставини за яких було виявлено транспортний засіб та, які свідчать про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Відповідно до матеріалів справи та відеозаписів з відеореєстраторів працівників поліції вбачається, що правовою підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння було саме виявлення працівником поліції наявних ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав вищевказані відеозаписи належним та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

В результаті перевірки доводів апеляційної скарги не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що судовий розгляд здійснюється у відповідності до принципу змагальності сторін, відповідно до якого кожна із сторін самостійно доводить правильність її правової позиції та надає суду відповідні докази на підтвердження своїх доводів.

Апеляційний суд вважає доведеним те, що 03 листопада 2021 року о 17 год. 51 хв. по вулиці М.Підгірянки, 25 у місті Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки SMART MC01, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» у присутності двох свідків, результат якого позитивний 2.92 % проміле алкоголю у крові, чим порушив вимоги п.2.9А ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, апеляційний суд приймає до уваги, що відповідно до національного законодавства, особу, яка вперше вчинила правопорушення, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від відповідальності, якщо буде визнано, що на час розгляду провадження вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Апеляційний суд неодноразово вказував на те, що керування транспортним засобом у стані сп`яніння належить до правопорушень із досить високим ступенем суспільної небезпеки, оскільки порушує безпечні умови дорожнього руху, створює реальну загрозу іншим учасникам дорожнього руху і може призвести до тяжких наслідків.

За таких обставин, закриття провадження щодо особи, яка вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з тим, що вказане діяння є малозначним або втратило суспільно небезпечність є неприпустимим.

Разом з тим, зі змісту матеріалів справи вбачається, що на даний час ОСОБА_1 перестав бути суспільно небезпечним, оскільки під час військової агресії Російської Федерації на території України та в умовах запровадження Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 воєнного стану, проходив військову службу з 27.06.2022 року по 26.05.2023 року та діючи у складі ВСУ боронив свободу та суверенітет держави від російського агресора.

Стороною захисту долучено характеристику коменданта ППД відповідної військової частини на ОСОБА_1 , згідно якої ОСОБА_1 за час несення служби з 27.06.2022 року по 26.05.2023 року зарекомендував себе як здібний, дисциплінований, старанний, наполегливий військовослужбовець. До наказів ставився з відповідальністю, виконував їх добросовісно та своєчасно, працював над підвищенням професійного рівня та рівня бойової підготовки свого та особового складу, має добре розвинені комунікативні та організаторські здібності, цілеспрямований і працелюбний. ОСОБА_1 знає та дотримується статути ЗСУ, за характером стриманий, врівноважений, ввічливий та спокійний, мав авторитет серед командирів та товаришів.

Таким чином, проходження військової служби під час воєнного стану істотно змінило умови життєдіяльності ОСОБА_5 та свідчить про те, що останній не вчинятиме порушень, які стосуються безпеки дорожнього руху і перестав бути суспільно небезпечним.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що з часу вчинення правопорушення пройшов доволі тривалий час протягом якого ОСОБА_1 не вчиняв правопорушень, довів своє виправлення та перестав бути суспільно небезпечним, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, оголосити йому усне зауваження та закрити провадження внаслідок зміни обстановки.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Винника Ю.Г. задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 ч.1 КУпАП та оголосити йому усне зауваження.

Закрити провадження в справі на підставі ч.2 ст.284 КУпАП внаслідок зміни обстановки.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв