ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року суддя Солом`янського районного суду м.Києва Демидовська А.І., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 29.09.2023 року о 13 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Crafter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по бул.Чоколівський у м.Києві, призміні напрямку руху та повороті праворуч, не переконався, що це буде безпечно внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Transporter», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в крайній лівій смузі, чим порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Унаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що за часу та обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, повертав з другої полоси праворуч (враховуючи габарит авто) у подвір`я, при завершенні маневру, відчув удар у праву частину транспортного засобу. Просить закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до суду направлено протокол про адміністративне правопорушення від 29.09.2023 року за ст.124 КУпАП (а.с.1), схема ДТП (а.с.2), письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.3-4)

Аналізуючи та оцінюючи усі надані зазначені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження належними та достатніми доказами, а тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП виходячи з такого.

Відповідно до ст.124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п.10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Твердження про порушення вимог п.10.1 ПДР, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що стало наслідком ДТП, заперечив ОСОБА_1 про що зазначено раніше, оскільки завершував маневр. Так, як потерпілий рухався на швидкості, сталась ДТП.

Достатні докази, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 у суду відсутні. Інформація про наявність інших свідків та відеозаписів не долучена. Будь-які експертизи та дослідження з приводу обставин ДТП не проводилися. Долучена копія схеми ДТП вказує, що ОСОБА_1 закінчував виконувати заїзд у подвір`я.

Відтак, достатніх та достовірних доказів (відеозаписів події, висновків експертів, пояснення свідків тощо), які б вказували на наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної події та порушення ним вимог п.10.1 Правил дорожнього руху за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення до матеріалів справи не долучено та суду не надано.

Фактично суду, крім пояснень ОСОБА_1 та не узгоджуються із копією схеми місця ДТП, не надано жодного доказу, який би вказував на те, що саме через порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху відбулося зіткнення з автомобілем потерпілого.

Таким чином, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджуються достатніми доказами, відтак, витлумачивши відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи на її користь, суд вважає не доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Однією з гарантій та засадою кримінального провадження є безпосередність дослідження показань судом (ст.ст.7, 23 КПК України).

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.

Оскільки обставини порушення Правил дорожнього руху, викладені в протоколі, поставлені під сумнів наявними доказами, не ґрунтуються на інших достатніх доказах у справі, суд вважає їх такими, що не знайшли свого підтвердження.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаного стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

За викладених обставин суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, які наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 124, 247 п.1, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Солом`янський районний суд м.Києва.

Суддя А.І.Демидовська