Справа № 464/4115/23 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 33/811/1359/23 Доповідач в 2-й інстанції: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 11.09.2023 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

постановою Сихівського районного суду м. Львова від 11.09.2023 року закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 , 11.06.2023 р. по вул. Антонича, 7, у м. Львові, поблизу магазину «М`ясна Легенда», вчинив моральний тиск та висловлювався до ОСОБА_1 нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, та визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В обґрунтування скарги покликається на те, що факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується її поясненнями, а також поясненнями свідка ОСОБА_3 , яка була очевидцем події. Суд першої інстанції не здійснював виклик та допит працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення. Звертає увагу на довідку з консультації психолога, яка міститься у матеріалах справи, згідно з якою її психічне здоров`я, а також психологічний стан дитини значно погіршилися у зв`язку з періодичними нападами агресії з боку ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 подала клопотання про розгляд апеляційної скарги у її відсутності та просила таку задовольнити.

ОСОБА_2 та його захисника на розгляд апеляційної скарги не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 , 11.06.2023 р. по вул. Антонича, 7, у м. Львові, поблизу магазину «М`ясна Легенда», вчинив моральний тиск та висловлювався до ОСОБА_1 нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктом адміністративного правопорушення є фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Об`єктом адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, обов`язковим елементом об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є наслідки щодо можливого заподіяння або заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 зазначених даних не містить та такі в процесі судового розгляду не встановлені.

З огляду на це, приходжу до переконання, що висновок суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є обґрунтованим.

Пояснення допитаних у суді першої інстанції ОСОБА_1 , а також свідка ОСОБА_3 про виникнення 11.06.2023 року конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , під час якого ОСОБА_2 голосно та нецензурно висловлювався за відсутності наслідків у вигляді заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не утворює.

Крім того, відповідно до інформаційної довідки з консультації психолога від 01.08.2023 року, дитина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добре вступає у контакт, мотивована до співпраці, адекватно себе поводить та по суті відповідає на питання, загальний рівень розумового розвитку відповідає вимогам її віку.

Таким чином, покликання ОСОБА_1 у апеляційній скарзі на зазначену довідку жодним чином не підтверджує настання наслідків у виді заподіяння шкоди психічному здоров`ю потерпілого.

Враховуючи вищенаведене вважаю, що суд, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та закриття провадження у справі, а відтак постанову Сихівського районного суду м. Львова від 11.09.2023 року слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

постанову Сихівського районного суду м. Львова від 11.09.2023 року, якою закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України залишити без змін, а апеляцію ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В. Я.