Справа № 204/9713/23
Провадження № 3/204/5149/23
ПОСТАНОВА

іменем України

04 жовтня 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Книш А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2023 року об 11 год. 30 хв. в м. Покровськ Донецької області по вул. Центральна, б.384, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопед Honda-DJ 1R, без номерного знака, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, координації рухів, почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі м. Покровськ наркодиспансері водій відмовився, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху.

В судове засідання ОСОБА_1 належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. При цьому суд вважає за необхідне зауважити, що статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08 листопада 2005 року, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України», заява N50966/99, рішення від 14 жовтня 2003 року). Суд виходить з того, що ОСОБА_1 вважається таким, що ознайомлений зі змістом, як ч. 1 ст. 130, ст. 266 КУпАП, так і Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, оскільки відповідні нормативно-правові акти були офіційно оприлюднені. Таким чином, ОСОБА_1 був достовірно обізнаний про те, що зазначена справа розглядатиметься судом. Справа перебувала в провадженні суду починаючи з 29 червня 2023 року, однак останній, попри відсутність об`єктивних перешкод, не вживав жодних заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження. За вказаних обставин, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП справу розглянуто у відсутність ОСОБА_1 .

Обставини справи підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 022118 від 16 червня 2023 року; висновком КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності М. Краматорськ» у м. Покровськ від 16 червня 2023 року, в якому зазначено, що заключний висновок зробити неможливо через відмову обстеження біосередовища.

Таким чином, дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення внаслідок винних дій останнього повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та об`єктивності.

Приймаючи до уваги викладене, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступеню вини та інших вимог передбачених ст.ст.33-35 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст.40-1 КУпАП із ОСОБА_1 до доходу держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст.247, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: