Справа № 308/3143/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
04.10.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Немеш І. В.,

в с т а н о в и в :
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 травня 2022 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водія-експедитора фірми ПП «Реверс-Транс», мешканця АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 01.10.2020р, ідент. номер НОМЕР_2 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості металевого екскаваторного ковша, що був безпосереднім предметом порушення митних правил, що становить 7 167,00 (вісім тисяч вісімсот двадцять вісім грн 88 коп) грн із конфіскацією на користь держави безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: металевого екскаваторного ковша, бувшого у використанні, без маркування, розмірами 0,9х0,45х0,28 м., вагою 96кг, 1 штука.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість гривень) 20 коп.
В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Немеш І. В., вказує на те, що постанова є незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що місцевим судом не з`ясовано фактичні обставини справи, відтак допущено порушення законності при ухваленні судового рішення. Так, апелянт стверджує, що суд першої інстанції залишив без уваги той факт, що ОСОБА_1 вину у порушенні митних правил не визнає, навпаки, він переконаний, що митним органом безпідставно складено протокол про порушення митних правил, відтак ОСОБА_1 незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності. Крім того, зазначає, що місцевим судом не з`ясовано всі обставини правопорушення, зокрема не взято до уваги наявність факту залишення місця пригоди іншим водієм та не витребувані відеоматеріали, за допомогою яких можна встановити наявність або відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи про порушення митних правил, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Справа про порушення митних правил розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника, адвоката Немеша І. В., яких належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить наявна у матеріалах справи довідка про доставку SMS-повідомлення від 01.08.2023, однак до апеляційного суду вказані особи не з`явились, клопотань про відкладення судового засідання на інший день не подавали. Водночас, апеляційний суд бере до уваги те, що розгляд справи неодноразово відкладався: 01.09.2022 (а. с. 77-78), 27.12.2022 (а. с. 79-82), 13.04.2023 (а. с. 83-85), 18.07.2023 (а. с. 87-90), - за письмовими клопотаннями адвоката Немеша І. В., і що неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відповідно до ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.
Доводи апеляційної скарги про незаконність судового рішення відхиляються з таких підстав.
Апеляційний суд, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. ст. 245, 252 КУпАП та ст. 486 МК України, завданнями провадження у справі про порушення митних правил і обов`язками органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, ст. 489 МК України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.
Суд апеляційної інстанції вважає, що вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані, повно, всебічно та об`єктивно досліджені зібрані у справі докази, яким дана належна оцінка, тому, з огляду на наведене, судове рішення визнається законним та обґрунтованим.
Вказані докази, на переконання апеляційного суду, є належними, достатніми та допустимими, отримані у передбаченому законом порядку, у своїй сукупності підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для справи.
При оцінці вищевказаних доказів апеляційний суд зазначає, що при проведенні перевірки, збиранні цих доказів митним органом дотримані вимоги чинних нормативно-правових актів, що сторона захисту не посилалася на недотримання вимог законодавства посадовими особами митних органів при збиранні цих доказів.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи про порушення митних правил, протокол за вчинення якого складено щодо ОСОБА_1 дотримані вимоги матеріального та процесуального права, що обставини, за яких ОСОБА_1 порушив митні правила, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 483 МК України відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам. При цьому, судом апеляційної інстанції береться до уваги і те, що стороною захисту на підтвердження доводів про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не надано жодного доказу, який міг би ставити під сумніви правильність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції.
Отже, на ОСОБА_1 митним органом складено протокол про порушення митних правил у зв`язку з тим, що під час здійснення перевірки документів та відомостей зазначених в них, у поданих до митного контролю водієм ОСОБА_4 товаросупровідних документів, вказано тільки екскаватор з укомплектованими ковшами (заднім та переднім ковшами ). Після митного огляду вантажу у вантажному відсіку вантажного автомобіля р.н.з. НОМЕР_3 виявлено додатковий металевий екскаваторний ківш, бувший у використанні, без маркування розмірами 0,9х0,45х0,28 м., вагою 96кг. у кількості 1шт., який не був вказаний у товаросупровідних документах. Водій ОСОБА_1 пояснив, що виявлений ківш екскаваторний завантажено в Італії разом з екскаватором марки JCB, модель 3CX, рік випуску 1999, заводський номер НОМЕР_6 , номер шасі НОМЕР_7 . На те, що ківш не вказаний у товаросупровідних документах водій уваги не звернув, та відповідно, не проінформував отримувача та власника фірми-перевізника. Документи на виявлений ківш водію надано не було. Всі отримані документи на території Італії він подав до митного контролю при в`їзді в Україну. Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів, з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості та вартості товару. Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що державний інспектор Щербан Д. М., який склав протокол про порушення митних правил, був упереджений при проведенні перевірки та складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , що у нього були підстави для обмови ОСОБА_1 , та фальсифікації протоколу, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи на такі дані не вказується і в апеляційній скарзі, у зв`язку із чим, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
Приймаючи рішення апеляційний суд також бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.
Частиною 1 ст. 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості.
За змістом вищевказаної норми, переміщення предметів із приховуванням від митного контролю може здійснюватись, у тому числі, шляхом подання до митного органу України, як підстави для їх переміщення, документів, які містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх кількості та вартості.
Апеляційний суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази на предмет належності, достовірності та достатності вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що місцевим судом не з`ясовано фактичні обставини справи, відтак допущено порушення законності при ухваленні судового рішення, є безпідставними та необгрунтвоаними. Як і твердження про те, що суд першої інстанції залишив без уваги той факт, що ОСОБА_1 вину у порушенні митних правил не визнає, навпаки, він переконаний, що митним органом безпідставно складено щодо нього протокол про порушення митних правил.
Апеляційний суд також дослідив надані стороною захисту документи на підтвердження відсутності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. Так, у долученій довідці міститься інформація, що продавцем - товариством Artigianan edile carraro di carraro продано за 4000 євро, громадянину ОСОБА_3 повністю укомплектований екскаватор (J.C.B.) жовтого кольору вагою 7900 кг, оснащений трьома задніми ківшами з наступними розмірами: №1 ширина 30, №2 ширина 50, №3 ширина 80.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено, що у товаросупровідних документах, які надані ОСОБА_1 митному органу зазначалось укомплектування екскаватора двома ковшами. Жодних відомостей про укомплектування екскаватора трьома ковшами у вказаних документах немає. Про третій ківш до екскаватора зазначено тільки в довідці виданій італійським товариством - продавцем ОСОБА_3 (покупцеві), однак, з матеріалів убачається, що третій ківш не відповідає параметрам, зазначеним у цій довідці, яка до того ж також належним чином не засвідчена. Отже, вказані документи, долучені стороною захисту не спростовують наявність обставин, викладених у протоколі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 , не визнаються достовірними.
До того ж, апеляційний суд відхиляє твердження адвоката Немеша І. В. про те, що місцевим судом не з`ясовано всі обставини правопорушення, зокрема не взято до уваги наявність факту залишення місця пригоди іншим водієм та не витребувані відеоматеріали, за допомогою яких можна встановити наявність або відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Жодних підстав для визнання тверджень у цій частині такими, що можуть вплинути на правильність та обґрунтованість висновків місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України, апеляційний суд не вбачає.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи апеляційним судом такі не встановлені. Тому, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції, врахувавши обставини справи, характер вчиненого правопорушення, дав належну оцінку наявним доказам, відтак правильно застосував щодо ОСОБА_1 вид та розмір стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 483 МК України, а тому накладене на ОСОБА_1 стягнення є таким, що відповідає, як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, є справедливим і таким, що відповідає, передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним митних правил буде сприяти досягненню основної мети виховання правопорушника у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
При цьому, апеляційним судом не встановлено обставин чи підстав, які давали б можливість для зміни чи скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, і на такі в апеляційній скарзі не вказується.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції, як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, призначати експертизи, тощо; те, що з метою підтвердження зазначених у апеляційній скарзі доводів стороною захисту не заявлялось клопотань про приєднання або витребування доказів по справі, про призначення експертизи, тощо, і до апеляційної скарги не додано доказів, які б спростовували висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення, а також те, що ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Немеш І. В., не з`явившись на розгляд апеляційної скарги, позбавили себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги з наданням доказів в їх підтвердження.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Немеш І. В.в інтересах ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 , - залишити без зміни.
Одночасно, апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції у резолютивній частині постанови допущена описка щодо накладеного адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості металевого екскаваторного ковша, що був безпосереднім предметом порушення митних правил, що становить 7 167,00 (вісім тисяч вісімсот двадцять вісім грн 88 коп) грн, що вказана описка підлягає виправленню.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН