Провадження № 3/734/2167/23 Справа № 734/3449/23
ПОСТАНОВА

іменем України

30 жовтня 2023 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Бараненка С.М.,

за участю:

секретаря судових засідань Чумак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Козелець справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ЗСУ в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №185412 від 29.07.2023 року, 29.07.2023 року о 18 год. 05 хв. в Чернігівській області, Чернігівському районі, а/д Р-69, смт. Десна - с. Сувид + 3,5 км, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керував ТЗ Subaru Outback, д.н.з. НОМЕР_2 та після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, вжив алкогольні напої пиво «Арсенал міцне» ємністю 2 л, чим порушив вимоги п. 2.10«є» ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисник адвокат Лущик О.М. в судове засідання не з`явилися до суду надійшли письмове клопотання про розгляд справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і його захисника та письмове пояснення ОСОБА_1 і клопотання захисника - адвокат Лущик О.М. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, ВП № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області до суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №185412 від 29.07.2023 року; письмові пояснення; відеозаписи на двох дисках до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №185412 від 29.07.2023; копію протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП серії ААД №185368 від 29.07.2023; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 126 КУпАП серії ЕАС № 7422335 від 29.07.2023.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яке посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку за законом передбачено адміністративну відповідальність. Це, - насамперед дія або бездіяльність, що за наявності певних ознак розглядається законом як порушення встановлених правил поведінки громадян у певних сферах громадського життя.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП - обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» №9 від 01.11.1996 року, докази повинні визнаватися здобутими незаконним шляхом, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини, встановленого кримінально - процесуального законодавства або не уповноваженою на те особою, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №185412 від 29.07.2023, гр. ОСОБА_1 29.07.2023 року о 18 год. 05 хв. в Чернігівській області, Чернігівському районі, а/д Р-69, смт. Десна-с. Сувид + 3,5 км, керував ТЗ Subaru Outback, д.н.з. НОМЕР_2 та після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, вжив алкогольні напої пиво «Арсенал міцне» ємністю 2 л, чим порушив вимоги п. 2.10«є» ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Протокол про адміністративне правопорушення складено 29 липня 2023 року о 19 годині 20 хвилин за відсутності свідків. Подія фіксувалась на службову бодікамеру. Так зазначено в протоколі.

Відповідно до ст. 3 Конституції України Людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визначаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Тобто, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України». П.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

У рішенні ЄСПЛ «Гурепка проти України» від 08.07.2010, Суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції та, відповідно, й ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції. Крім того, у п. 21 рішення «Надточій проти України» від 15.05.2009, Суд зазначає, що (український) Уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, - є частиною національного законодавства України.

Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Тому, суд вбачає необхідність розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, як обвинувачення за вказаною правовою нормою, з усіма гарантіями, закріпленими в ст. 6 Конвенції та, ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції.

Диспозиція ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Розділ ІІ даної Інструкції визначає проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

Відповідно до п. 4. Розділу ІІ зазначеної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції та згідно до п. 7. Розділу ІІ даної Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у письмовому поясненні по суті адміністративного порушення пояснив, що 29 липня 2023 року він рухався на автомобілі Субару Аутбек НЗ МСА 497 за кермом по автодорозі Київ-Вишгород-Десна-Чернігів, це було біля 18 години 05 хвилин, сідаючи за кермо, алкогольних напоїв не вживав, однак рухаючись по автодорозі не вибрав безпечної швидкості автомобіля та втратив керування ним і як наслідок з`їхав у кувет та вдарився об придорожнє дерево. Автомобіль від удару зупинився та отримав механічні пошкодження. ОСОБА_1 від удару автомобілем об дерево, також вдарився тілом об виступаючі частини в автомобілі, вдарився і головою і йому здалось, що на мить втрачав свідомість, однак намагався себе згуртувати. Відчинив двері автомобіля і вийшов з салону, він був у шокованому стані від отриманого стресу та від ударів тілом, ОСОБА_1 оглянув себе, зрозумів що може рухати руками та ногами, зрадів тому, що живий та вийшов з салону автомобіля. Однак був у шоковому стані. Потім побачив як до нього підійшли якісь люди і почали на нього кричати, говорити у підвищеному тоні з ним, потім через деякий час приїхали працівники поліції. ОСОБА_1 цілком погоджуюсь, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася з його вини і що він не впорався з керуванням їдучи по автодорозі. В салоні автомобіля перебували його особисті речі та зброя, оскільки він є військовослужбовцем і тому останній дуже турбувався з цього приводу. Він був у стресовому стані. На запитання працівників поліції чи вживав він спиртні напої, повідомив, що спиртні напої перед поїздкою не вживав, однак працівники поліції повідомили, що все одно складатимуть адміністративні матеріали, він дещо з ними намагався владнати такі спірні питання за що поніс покарання і його притягнули до відповідальності. Він був пригнічений та наляканий, через отриманий біль та стрес. Коли працівники поліції запропонували написати пояснення по справі, він фактично не знав що пояснювати і записував з їх слів, що йому пропонували написати. Це підтверджується наявним відеозаписом у матеріалах справи. ОСОБА_1 зазначив, що на стан алкогольного сп`яніння його не освідували, пройти огляд на місці йому не пропонували, до лікарні не доставляли, то фактично і підтвердження того, що він вживав алкогольні напої не має, якби запропонували поїхати на освідування, він би обов`язково поїхав чи пройшов такий огляд на місці в присутності працівників поліції, тому з протоколом ОСОБА_1 не згоден і не визнає себе винним, бо такого правопорушення він не вчиняв.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвокат Лущик О.М., у клопотанні про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, вказала, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 185412 складено незаконно, без повного з`ясування обставин вказаної у протоколі про адміністративне правопорушення події, а дії працівників поліції є упередженими і в діях водія ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вживання алкогольних напоїв як перед початком руху на транспортному засобі, керуючи ним, так і після дорожньо-транспортної пригоди, так і після зупинки працівниками поліції до моменту направлення на проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, тягне за собою наслідок перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, і такий стан перебування в стані алкогольного сп`яніння мав би бути встановлений шляхом огляду лікаря чи встановлений шляхом використання спеціальних технічних засобів, а саме Алкотестеру, та стан алкогольного сп`яніння мав бути зафіксований у належний спосіб з дотриманням ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858.

Як видно з матеріалів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не складався та відсутній в матеріалах справи, ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не зазначені ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в будь-яких іншим документах, які містяться в матеріалах справи. Як і відсутні докази того, що ОСОБА_1 направлявся для проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду. Відеозапис, долучений до матеріалів справи, також не містить інформації про факт вживання алкогольного пива одразу на місці пригоди до моменту складання адміністративного матеріалу.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, до протоколу про адміністративне правопорушення не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували у належний спосіб вживання особою, яка керувала транспортним засобом після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю та з огляду на викладене, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні фактичні дані, які б поза розумним сумнівом доводили факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та винність останнього у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така ж позиція встановлена і в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

За наведених вище обставин, аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки винуватість останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП не доведена та не підтверджена належними і допустимими доказами, що унеможливлює притягнення останнього до адміністративної відповідальності, тому справа підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 247, 251-252, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області С.М. Бараненко