Харківський районний суд Харківської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року

смт Покотилівка Харківського району

Справа № 635/7484/23

Провадження № 3/635/2522/2023

Суддя Харківського районного суду Харківської області Карасава І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника - адвоката Романченка В.В., справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №012326 від 12 серпня 2023 року відносно ОСОБА_1 щодо скоєння правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 червня 2023 року вищевказану справу передано в провадження судді Карасави І.О.

В судовому засіданні особа, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП не визнав та пояснив, що дійсно керував транспортним засобом, але алкогольні напої не вживав. Відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки вважав, що його вже пройшов і не бажав повторно його проходити.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Романченко В.В заперечував щодо притягнення свого клієнта до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, просив провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення посилаючись на обставини, викладені в письмових поясненнях, які долучені до матеріалів справи.

Встановлені фактичні обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Суд дослідивши матеріали справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у відповідності до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного.

Згідно частини 2 статті 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Положеннями частини 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, щодо керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пунктів 2, 3, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452/735(далі Інструкція №1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України(далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови , виражене тремтіння пальців рук , різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя , поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до частин 2, 3 статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008р. №1103 (далі Порядок), визначено процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Згідно пункту 6 вказаного Порядку, зазначено, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

З аналізу вимог частин 2 та 3 статті 266 КУпАП вбачається, що такий огляд особи, на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів відносно особи, яка керувала транспортним засобом на місці зупинки транспортного засобу та тільки у разі її відмови від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Таким чином законодавцем встановлена чітка послідовність проведення поліцейськими огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та у закладі охорони здоров`я.

Згідно частини 5 статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення вимог пункту 2.5 ПДР, передбаченої частиною 1 статті 130 КпАП України, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази сукупності наступних обставин: керування особою транспортним засобом у конкретних час і місці; вимоги поліцейського до такої особи пройти відповідно до встановленого порядку медичний огляд на стан наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння та наявність категоричної відмови особи пройти відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 12 серпня 2023 року о 11 годині 03 хвилини в Харківській області Харківському районі, м. Південне, вул. Г. Чорнобиля, 75 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремор пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager ARLH 0184 та у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів(а.с.2), слідує, що огляд ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного заходу не проводився.

Відповідно до Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у КНП ХОР ОНД(а.с.3), огляд водія ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я не проводився.

Згідно довідки(а.с.5), судом встановлено, що відповідно до облікових даних ІПНП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 31.07.2007.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП не визнав, з обставинами справи категорично не погодився та пояснив, що він алкогольні напої не вживав, тому й погодився пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер», результати якого показали нуль. Вважає вину не доведеною, а протокол складений відносно нього незаконно.

Захисник підтримав позицію свого клієнта та зазначив, що не було підстави для зупинення автомобіля, а від проходження освідування на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не відмовлявся.

В судовому засіданні також досліджені відеофайли, які містилися на диску, доданого до матеріалів справи. Під час дослідження відеофайлів судом встановлено, що водію ОСОБА_1 , працівниками поліції не була роз`яснена процедура проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Drager або в медичному закладі охорони здоров`я.

З відео вбачається, що працівники поліції, в порушення вимог статті 266 КУпАП спочатку не запропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та тільки у разі його відмови від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з його результатами, направити його для проходження у медичний заклад.

Таким чином, суд дійшов висновку, що процедура, яка передбачена вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, не була дотримана.

Крім того, вказаний доказ не містить іншу обов`язкову інформацію, зокрема щодо керування транспортним засобом, роз`яснення прав та наслідків не проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, які у сукупності дають суду можливість дійти до висновку щодо дотримання працівниками поліції порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

Отже, із вищенаведених положень чинного законодавства та відомчих нормативно-правових актів вбачається, що під час проведення поліцейськими огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відеозапис проводився з порушенням зазначених вимог.

Таким чином, з наданого доказу, суд позбавлений можливості встановлення дотримання працівниками поліції вимог щодо проведення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також подальші обставини справи, оскільки він містить лише уривок можливої події, щодо відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно частини 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких й узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Відповідно до статті 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та дійсність самого факту вчинення ним такого правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку статті 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 130, 248, 251, 252, 268, 277, 280, 283, 287, 288, 289 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення такої постанови.

Суддя І.О. КАРАСАВА