ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Роїк Д.Я., за участю секретаря Каліни П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з полку Управління патрульної поліції в Одеській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 від 06.07.2012 року, адреса проживання: АДРЕСА_1 , працюючого водієм, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси з полку Управління патрульної поліції в Одеській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №413908 від 25.09.2023 року, відповідно до якого, 25.09.2023 року о 13 годині 45 хвилин в м. Одесі по вул. Ак. Сахарова,20 при перевірці на кінцевій зупинці т/з ВАЗ А079.14 д.н.з. НОМЕР_2 який використовується з надання послуг перевезення пасажирів на задній вісі з лівого боку встановлені шини різних малюнків шин. Правопорушення вчинено повторно протягом року постанова серії БАА №994774 від 16.06.2023 року гр. ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, чим порушив п. 31.4.5.г,б, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення був повідомлений відправленням на мобільний телефон ОСОБА_1 SMS-повідомлення, яке не було доставлено. Про причину своєї неявки ОСОБА_1 суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надавав, підстави для відкладення розгляду справи відсутні, у зв`язку з чим, у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа розглянута у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ст. 1 КУпАП, завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а згідно вимог ч. 2 ст. 7 провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Так, ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, вина особи в скоєнні адміністративного правопорушення має бути доведена, як і в скоєнні злочину, поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, що притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні цього правопорушення. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія органу, що склав протокол про адміністративне правопорушення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать цій версії. Наявність таких обставин, яким така версія не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія органу, що склав протокол про адміністративне правопорушення була лише більш вірогідною за версію особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Як вбачається з протоколу серії ААД№ 413908 м. Одесі по вул. Ак. Сахарова,20 при перевірці на кінцевій зупинці т/з ВАЗ А079.14 д.н.з. НОМЕР_2 який використовується з надання послуг перевезення пасажирів на задній вісі з лівого боку встановлені шини різних малюнків шин.

Правопорушення вчинено повторно протягом року постанова серії БАА №994774 від 16.06.2023 року гр. ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, чим порушив п. 31.4.5.г.б, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Також, у протоколі зазначено, що до протоколу додається відео з камери Motorola VB400 №471512, проте відповідні докази до матеріалів справи долучені не були.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що єдиним документом в матеріалах справи, який може мати доказове значення, є протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 31.4.5.г.б. ПДР України, відповідно до яких забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів; ґ) на передню вісь транспортного засобу встановлено радіальні шини, а на іншу (інші) діагональні, та отже, суд зазначає, шо протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.

За таких обставин суд доходить висновку про відсутність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення належних, допустимих та достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, у зв`язку із чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав, визначених п. 1) ст. 247 КУпАП України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 9, 10, 24, 33, 121 ч. 4, 221, 247, 268, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.Я. Роїк