Номер провадження: 33/813/1373/23
Номер справи місцевого суду: 495/2901/22
Головуючий у першій інстанції Анісімова Н. Д.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Кравця Ю.І., при секретарі судового засідання Гасановій Л.Я.к., за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.06.2022 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., а також стягнуто судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Судом 1-ої інстанції встановлені наступні обставини: 14.05.2022 року о 15:23 год. ОСОБА_1 в кафе-магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 , здійснювала роздрібну торгівлю алкогольних напоїв, без відповідної ліцензії, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначила, що не погоджується з постановою суду 1-ої інстанції з таких підстав:

- суд першої інстанції розглянув справу без її участі, зазначивши, що вона була повідомлена про час, дату та місце судового розгляду, що не відповідає дійсності, оскільки судової повістки вона не отримувала, чим її було позбавлено права на захист;

- судом не надано оцінки тому, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, апеляційна скарга ОСОБА_1 містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивує тим, що вона не була сповіщена про дату та час судового засідання суду першої інстанції, копію оскаржуваної постанови отримала лише 19.06.2023 року, а тому просить поновити їй процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги, та просила її задовольнити.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Мотивуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції послався на наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення від 14.05.2022 року серії ВАВ №301936,

- довідку «Армор»,

- пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,

- фотознімки з місця скоєння адміністративного правопорушення,

- копію ліцензії, розписку.

Посилаючись на наведені докази, суд 1-ої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як видно з мотивувальної частини постанови суду першої інстанції, приписи ст. 280 КУпАП повністю виконані, адже правова оцінка доказів у справі надана всебічно та зазначено, які саме фактичні обставини справи підтверджують наведені ним докази.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції були досліджені письмові докази у справі, а також встановлені фактичні обставини, які підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ №301936 від 14.05.2022 року (а.с.2), складеного ст. ДОП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, підставою для його складення стало те, що «14.05.2022 року о 15:23 год. ОСОБА_1 в кафе-магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 , здійснювала роздрібну торгівлю алкогольних напоїв, без відповідної ліцензії».

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

З огляду на вказані норми закону вбачається, що об`єктива сторона правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП, має декілька окремих складів з відповідними кваліфікуючими ознаками. При цьому вказана стаття є бланкетною, оскільки закріплює лише загальні ознаки правил поведінки, а для встановлення ознак, яких бракує, відсилає до норм інших нормативних актів іншої галузі права.

Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП під час формулювання об`єктивної сторони протиправного діяння необхідно обов`язково встановити в чому полягала невідповідність цим вимогам діяння особи, що порушила закон.

При цьому, апеляційним судом встановлено, що посадова особа Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, при складанні матеріалів справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1ст.164 КУпАП дотрималася цих вимог закону.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є документом, на основі даних якого у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційним судом враховується, що згідно поясненням ОСОБА_1 вона працює реалізатором (а.с.4), та здійснювала продаж алкогольних напоїв без отримання ліцензії отже є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

До протоколу, окрім пояснень ОСОБА_1 , додані фотознімки з місця скоєння адміністративного правопорушення, копія ліцензії, строк дії якої сплив 01.07.2021 року, що підтверджує факт здійснення ОСОБА_1 систематичної господарської (підприємницької) діяльності та одержання прибутку від продажу товарів, діяльність з продажу яких підлягає ліцензуванню.

Більш того як вбачається з даного протоколу ОСОБА_1 працювала реалізатором у ФОП ОСОБА_2 (а.с. 5), що підтверджено нею в судовому засіданні апеляційного суду, а отже може нести адміністративну відповідальність за вказані дії.

Апеляційний суд вважає слушними доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 , зазначивши, що вона була повідомлена про час, дату та місце судового розгляду, що не відповідає дійсності, оскільки судової повістки вона не отримувала. При цьому, апеляційний суд не може визнати належним доказом сповіщення ОСОБА_1 про судовий розгляд, заяву від 14.05.2022 року (а.с. 6), оскільки вона написана до надходження матеріалів справи до суду 1-ої інстанції. Натомість, право на захист ОСОБА_1 , а також її доступ до правосуддя відновлені шляхом забезпечення її особистої участі під час апеляційного розгляду та доводи її апеляційної скарги ретельно перевірені та ним надана відповідна оцінка.

Отже, під час апеляційного розгляду справи встановлено, що у матеріалах справи наявні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, тому висновок судді суду першої інстанції є вірним, оскільки ґрунтується на об`єктивних доказах та всебічній оцінці змісту протоколу про адміністративне правопорушення, адже у судовому рішенні наведено належні та достатні мотиви його ухвалення, тому таке рішення є законним і справедливим.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У відповідності до припису п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, за результатами апеляційного розгляду апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та справедливою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги, - відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на оскарження постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.06.2022 року - задовольнити та поновити їй строк на подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.06.2022 року про накладення на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець