Номер провадження: 33/813/1796/23
Номер справи місцевого суду: 521/9689/23
Головуючий у першій інстанції Федоренко Т. І. Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., розглянувши апеляційну скаргупредставника Одеської митниці Держмитслужби України Бєлошицької Л.Ф. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 05.09.2023 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України,

встановив:

Оскарженою постановою місцевого суду провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Відповідно до протоколу №0038/50000/23 від 16.01.2023 року встановлено, що 16.01.2023 року, о 02 год. 12 хв., в пункт пропуску «Орлівка» митного поста «Орлівка» Одеської митниці прибув пасажирський легковий автомобіль марки MERCEDES-BENZ, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , реєстрації України, який прямував із Румунії до України під управлінням громадянина України ОСОБА_2 . У даному транспортному засобі у якості пасажира переміщувався громадянин Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина Туркменістану № НОМЕР_3 . Під час здійснення митного контролю та перевірки документів. відпрацювання АСАУР, відповідно до інформації АСМО «Інспектор» розділу «Електронний журнал пасажирського пункту пропуску», за паспортними даними громадянина Туркменістану ОСОБА_1 встановлено, що 23.09.2018 року громадянин Туркменістану ОСОБА_1 ввіз легковий автомобіль марки «AUDI А6», державний номер НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , реєстрації Польща, на митну територію України через пункт пропуску UA500410 Відділ митного оформлення №1 митного поста «Кучурган», пункт пропуску «Кучурган Первомайськ» Одеської митниці ДФС в режимі «тимчасового ввезення» терміном до одного року для особистого користування. Відповідно до ст.380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Однак, станом на 16.01.2023 року, транспортний засіб «AUDI А6», державний номер НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , реєстрації Польща, за межі митної території України не вивезений та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення. Таким чином, враховуючи вимоги Митного кодексу України та ЗУ №№2612-VIII від 08.11.2018 року, 2725-VІІІ від 16.05.2019 року, щодо змін до Митного кодексу України, громадянин Туркменістану ОСОБА_1 перевищив встановлений відповідно до ст. 380 Митного кодексу України строк перебування автомобіля марки «AUDI А6», державний номер НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , реєстрації Польща у митному режимі тимчасового ввезення на митній території України більше ніж на тридцять діб. Громадянин Туркменістану ОСОБА_1 не надав до митного контролю та митного оформлення документи, що підтверджують сплату ним платежів, які відповідно до чинного законодавства підлягають сплаті при імпорті у разі ввезення транспортних засобів особистого користування. Відповідно до інформації, наявної в розділі Заяви підприємств та осіб програми АСМО Інспектор, станом на 16.01.2023 року громадянином Туркменістану ОСОБА_1 не було надано до митних органів України відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили чи протиправних дій третіх осіб, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку. Також була проведена перевірка згідно розділу Автотранспортні засоби бази даних ЄАІС ДМСУ, відповідно якого в базі даних ЄАІС ДМСУ відсутня інформація про оформлення транспортного засобу марки «AUDI А6», державний номер НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , реєстрації Польша у будь-якому іншому митному режимі чи оформлення на нього будь-яких митних документів.

За вказаних обставин, на підставі ст.ст. 459, 494 МК України, посадовою особою митниці у відношенні особи було складено протокол про порушення митних правил, за ознаками ч. 6 ст. 481 МК України.

Не погоджуючись з постановою, представник митниці Бєлошицька Л.Ф. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та постановити нову, якою визнати громадянина Туркменістану ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.

Представниця митниці посилається на те, що у разі, якщо особа переміщувала транспортний засіб у митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року» до набрання чинності змін до ст. 481 МК України і ця особа не була притягнута до адміністративної відповідальності, обчислення перевищення строків тимчасового ввезення має здійснюватися з моменту набрання чинності вказаними змінами, та вчинене громадянином Туркменістану ОСОБА_1 правопорушення єтриваюче, яке виявлене на час дії нового закону, та його слід кваліфікувати за ч. 6 ст. 481 МК України.

Судовий розгляд в апеляційному суді проведено за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки представник Одеської митниці надіслав клопотання про здійснення судового розгляду за його відсутності, а ОСОБА_1 суд позбавлений можливості повідомити за номером телефона, який міститься в матеріалах провадження, оскільки доставка смс-повідомлення не здійснюється у зв`язку з некоректністю вказаного номеру.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі можливі та необхідні умови для реалізації прав учасників на доступ до правосуддя.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та долучені до справи докази; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Статтею 487 Митного кодексу України (далі МК) передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 486 МК передбачено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ч.1 ст.495 МК доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до вимог ст.ст. 486, 489 МК, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Приймаючи рішення по справі, місцевий суд зазначив, що станом на 23.09.2018 року, тобто на момент ввезення транспортного засобу, диспозицією ст. 481 МК України була передбачена відповідальність за перевищення встановленого відповідно до цього Кодексу строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України.

При цьому санкція будь-якої із трьох частин цієї статті в тій редакції була більш м`якою, аніж санкція ч.6 ст.481 МК України в діючій редакції.

Наразі відповідно до ч.6 ст.481 МК України встановлена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більш ніж на 30 діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Разом з тим, на час ввезення вказаного транспортного засобу такі дії як окремий склад правопорушення законом (МК України) не були передбачені.

Посилаючись на зазначені обставини суд першої інстанції закрив провадження у зв`язку з відсутністю у діях громадянина Туркменістану ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.

Однак, апеляційний суд не погоджується з таким рішенням місцевого суду, з огляду на таке.

Згідно зі ст.492 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється державною мовою. Особи, які беруть участь у провадженні у справі про порушення митних правил і не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, давати пояснення, подавати клопотання рідною мовою, а також користуватися послугами перекладача.

Згідно з ч.1 ст.494 МК про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Частиною другою зазначеної статті перелічені відомості, які має містити такий протокол.

Частинами четвертою та п`ятою ст.494 МК України передбачено, що якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, відмовляється підписати протокол, до протоколу вноситься відповідний запис. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, має право дати пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, а також письмово викласти мотиви своєї відмови від підписання протоколу. Власноручно викладені цією особою пояснення додаються до протоколу, про що до протоколу вноситься відповідний запис із зазначенням кількості аркушів, на яких подано такі пояснення.

У разі складення протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, роз`яснюються її права, передбачені статтею 498 цього Кодексу, та повідомляється про можливість припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу, про що до протоколу вноситься відмітка, яка підписується цією особою.

Особи, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у митному органі та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови митного органу, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Однак, зі змісту протоколу про порушення митних правил №0038/50000/23 від 16.01.2023 року, того ж дня, о 02 год. 12 хв., в пункт пропуску «Орлівка» митного поста «Орлівка» Одеської митниці прибув пасажирський легковий автомобіль марки MERCEDES-BENZ, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , реєстрації України, який прямував із Румунії до України під управлінням громадянина України ОСОБА_2 . У даному транспортному засобі у якості пасажира переміщувався громадянин Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина Туркменістану № НОМЕР_3 . Під час здійснення митного контролю та перевірки документів. відпрацювання АСАУР, відповідно до інформації АСМО «Інспектор» розділу «Електронний журнал пасажирського пункту пропуску», за паспортними даними громадянина Туркменістану ОСОБА_1 встановлено, що 23.09.2018 року громадянин Туркменістану ОСОБА_1 ввіз легковий автомобіль марки «AUDI А6», державний номер НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , реєстрації Польща, на митну територію України через пункт пропуску UA500410 Відділ митного оформлення № 1 митного поста "Кучурган", пункт пропуску "Кучурган - Первомайськ" Одеської митниці ДФС в режимі «тимчасового ввезення» терміном до одного року для особистого користування. Відомості про вивезення вказаного транспортного засобу станом на 16.02.2023 року відсутні. На підставі чого щодо ОСОБА_1 складено вище вказаний протокол за ч.6 ст.481 МК України.

Тобто, з вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 є громадянином Туркменістану, тобто іноземцем, який не зобов`язаний володіти українською мовою. При цьому, протокол про порушення митних правил №0038/50000/23 від 16.01.2023 року складений на українській мові та в ньому відсутні відомості щодо присутності перекладача або вказівки, що особа відносно якої складався протокол зазначив про володіння українською мовою. Крім того, в протоколі відсутні відомості щодо залучення захисника (а.с. 3).

Відповідно до положень ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП, ст.494 МК України, протокол про адміністративне правопорушення (протокол про порушення митних правил) - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП (МК України), є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення (про порушення митних правил). У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до відповідальності; місце, час вчинення і суть правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З наведеного вбачається, що зазначений протокол, разом з долученими до нього матеріалами, є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного правопорушення.

Приписами ст. 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен вирішити, у тому числі й питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, а в разі неправильного складання такого протоколу, повернути матеріали адміністративної справи органу, який його склав, для належного (додаткового) оформлення.

При цьому, у апеляційного суду виникають обґрунтовані сумніви з приводу того, що ОСОБА_1 взагалі розумів зміст складеного щодо нього протоколу, та міг у повній мірі користуватися правами особи, щодо якої такий протокол складається, в тому числі право бути обізнаним щодо обвинувачення, яке йому висунуте з огляду на зміст протоколу.

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості стосовно того, що ОСОБА_1 відмовився у письмовій формі від послуг захисника та перекладача, до протоколу не долучено пояснень ОСОБА_1 з приводу складеного протоколу, що також викликає обґрунтовані сумніви стосовно того, що вказана особа розуміла його зміст.

Більш того, до матеріалів справи про порушення митних правил долучено першу сторінку копії паспорту ОСОБА_1 , без долучення копії сторінок, на якій міститься відмітка про перетин вказаної особи 16.01.2023 року державного кордону України за обставин, викладених у протоколі № 0038/50000/23 (а.с. 5)

При цьому, один із долучених доказів, на яких митний орган обґрунтовує вину ОСОБА_1 , є витяг з ЄІАС щодо переміщення транспортного засобу марки «AUDI А6», державний номер НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , реєстрації Польща, відповідно до якого останнє його таке переміщення було здійснено ОСОБА_1 23.09.2018 року у напрямку в`їзд на територію України в режимі «Тимчасове ввезення до 1 року».

Натомість, відомостей з ЄІАС щодо перетину кордону ОСОБА_1 , в тому числі 16.01.2023 року матеріали справи не містять, окрім світлокопії першої сторінки паспорту останнього, яка не підтверджує дану обставину.

Водночас, відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ суд не має права відшукувати докази на наявність або відсутність винуватості вини особи, яка притягається до відповідальності, тобто не має права перебирати на себе функції сторони обвинувачення.

Крім того, апеляційний суд вважає, що у даному випадку для прийняття рішення на користь або проти особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, орган, який зобов`язаний на збирання доказів для підтвердження фактів і обставин, що відображені в протоколі, так і суд першої інстанції, який зобов`язаний на основі суворого додержання законності, прийняти законне та обґрунтоване рішення, вчинити всі дії спрямовані на повноту здійснення ними дій, що передбачені наданими їм повноваженнями.

За таких обставин, суд першої інстанції повинен був звернути увагу на вказані недоліки протоколу про порушення митних правил та повернути на його доопрацювання митному органу, оскільки протокол та долучені до нього документи в дійсності позбавляють суд можливості зробити висновки як з приводу наявності, так і з приводу відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , оскільки протилежне порушує фундаментальні права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути вказані недоліки протоколу про адміністративне правопорушення, а тому оскаржена постанова підлягає скасуванню, а матеріали справи про адміністративне правопорушення підлягають поверненню до Одеської митниці Держмитслужби для належного оформлення.

Керуючись ст.ст. 380, 458, 481, 486, 489, 495 Митного кодексу України, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці ДМС України Бєлошицької Л.Ф. задовольнити частково.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 05.09.2023 року, якою закрито провадження по справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.6 ст.481 Митного Кодексу України скасувати.

Прийняти нову постанову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.6 ст.481 Митного Кодексу України повернути до Одеської митниці ДМС України для належного оформлення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський