КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 361/6315/23
№ апеляційного провадження: 33/824/4477/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської областівід 13 вересня 2023 року під головуванням судді Сердинського В.С., у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Судом встановлено, що 18 липня 2023 року о 23 год. 10 хв., ОСОБА_1 , за адресою: а/д Київ-Чернігів, 52 км, блок пост, керувала автомобілем марки «KIASORENTO» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою газоаналізатора «DRAGER» в присутності двох свідків, результат якого склав 3,35% проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.9а Правил дорожнього руху, а отже в її діях вбачається склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з указаною постановою, 28 вересня 2023 року ОСОБА_1 , подала до суду апеляційну скаргу, в якій просила оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування вимог зазначає, що допиту свідків зазначених у протоколі не було здійснено, а зміст їх письмових пояснень є сумнівним. Такі пояснення є нічим іншим як припущення та недопустимим доказом. З пояснень свідків не можливо встановити особу, яка їх відбирала. Ні письмові пояснення, а ні інші матеріали справи не містять доказів на підставі яких поліція встановила осіб свідків. У тому числі на відео долученому поліцією свідок не назвав своє ОСОБА_2 .

Вказує, що поліцейські ухилилися від проведення безперервної зйомки та зняли той проміжок часу, який їм був вигідний.

Зазначає, що поліцейські фактично зупинили водія ОСОБА_1 без правових підстав встановлених законом. Після цього почали проводити незаконну поверхневу перевірку та огляд. Посилається на те, що поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у статті (ч.3 ст.35 Закону України «Про національну поліцію»).

Крім того, у протоколі оформленому стосовно ОСОБА_1 не зазначено ні відеозйомки, а ні технічного засобу на який було зафіксовано відео. На самому відео відсутня дата та час зйомки.

Скаржниця звертає увагу суду на те, що інспектором поліції не складалося направлення на огляд в заклад охорони здоров'я, їй не було роз`яснено право відвідати медичний заклад, натомість у протоколі зазначено використання алкотестеру Драгер без посилання на його сертифікацію та повірку. Таким чином, відсутність даних про технічні характеристики засобу фіксації за допомогою якого здійснено фото, або відеозйомку, результати такої фіксації є недопустимими.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено ОСОБА_3 особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як « ОСОБА_4 », у той час як справжнім П.І.П. є « ОСОБА_1 ».

Крім того, до апеляційної скарги ОСОБА_1 додано клопотання про поновлення строку в якому вона просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2023 року.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на оскарження ОСОБА_1 посилається на те, що належним чином завірену копію оскаржуваної постанови вона не отримувала. В період з 10 вересня 2023 року до 26 вересня 2023 року вона знаходилась у сільській місцевості з обмеженим доступом до мережі інтернет. Зазначає, що з повним текстом оскаржуваної постанови змогла ознайомитися на сайті Єдиного держаного реєстру судових рішень лише 26 вересня 2023 року.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської областівід 13 вересня 2023 року як такий, що пропущений з поважних причин.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з підстав викладених у ній.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно приписів ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності до вимог статей 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчинення правопорушення та прийняв постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Так, переглядаючи справу в межах доводів поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою останню визнано винною у порушенні ним п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 446234 від 18.07.2023, складеним стосовно ОСОБА_1 , у якому зазначено, що вона керувала автомобілем марки «KIA SORENTO» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою газоаналізатора «DRAGER» в присутності двох свідків, результат якого склав 3,35% проміле.

Усім зазначеним доказам суд першої інстанції надав належну оцінку та правильно визнав винною ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9.а ПДР України та вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що на ньому зафіксовано як ОСОБА_1 на вимогу поліцейського пройти огляд на приладі «Драгер» на стан сп`яніння погодилася.

Після того як поліцейським було надано ОСОБА_1 мундштук для алкотестера, нею особисто було його распаковано та здійснено подих, який показав результат тесту 3,35 проміле. Вказане відбулося за присутності двох свідків, які в своїх письмових поясненнях підтвердили вказівні обставини (а.с. 5, 7-9).

При цьому, підписуючи протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 будь - яких зауважень до протоколу не зазначила, від надання пояснень відмовилася.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не було допитано свідків не заслуговують на увагу. Так, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя першої інстанції прийшов до висновку, що докази, які наявні у матеріалах справи є достатніми та необхідними для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. Натомість, будь-яких клопотань про допит свідків судом першої інстанції матеріали справи не містять.

Доводи ОСОБА_1 , стосовно того, що поліцейськими не встановлено осіб свідків, є безпідставними та не спростованими жодними доказами, оскільки вказані особи, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були присутні на відеозаписі, надали свої пояснення, будь-якої незгоди під час проведення освідування на протягом всієї зйомки ОСОБА_1 не заявлялося з цих підстав.

Не обґрунтованими є доводи й щодо того, що у протоколі оформленому стосовно ОСОБА_1 не зазначено ні відеозйомки, а ні технічного засобу, а також у відео відсутня дата та час зйомки.

Так з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 446234 убачається, що до нього додається, окрім іншого відео диск боді камери № 2.

Більше того, переглянувши сам відеозапис, судом з`ясовано, що ОСОБА_1 зловживає своїми правами та вводить суд в оману, оскільки дата та час події мають місце.

Апеляційна інстанція зауважує, що протокол перевірено та підписано самою ОСОБА_1 , що також зафіксовано на відеозаписі.

Долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є належним та допустимим доказом, оскільки на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винності ОСОБА_1 у його вчиненні.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодилася нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить будь-яких пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з приводу незгоди з його змістом, як і не містить жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення. Дії працівників поліції у визначеному законом порядку ОСОБА_1 не оскаржувала.

Отже, апеляційний суд вважає, що будь-яких порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки результати проходження огляду на приладі «Драгер», результатом якого є вживання алкоголю ОСОБА_1 є порушенням вимог п. 2.9.а ПДР України і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо особи, фактичних обставин справи, нормативного акту, що передбачає відповідальність, та інших даних.

Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди ОСОБА_1 із прийнятою суддею постановою, та свідчать про намір уникнути останньою відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та введення суду в оману стосовного обставин події, що мала місце, проте висновків судді не спростовують.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова Броварського міськрайонного суду Київської областівід 13 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою.

Підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської областівід 13 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар