ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 643/6545/23 Головуючий 1 інстанції: Афанасьєв В.О.
Провадження №: 33/818/927/23 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Маленку В.В., за участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Гарадаушенко С.П. за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника на постанову Московського районного суду м. Харкова від 03.08.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною постановою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 коп.

Судом встановлено, що 11.07.2023 о 10:28 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Cherry Jaggy», державний номерний знак НОМЕР_1 , в місті Харкові по вул. Героїв праці 60, з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_1 не визнав свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на думку суду першої інстанції, підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 190898 від 11.07.2023 року, відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, долучених до матеріалів справи, та висновком щодо результатів медичного огляду відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився зібрати біологічний матеріал.

Таким чином, суд визнав ОСОБА_1 винним в порушенні вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка містить прохання про скасування постанови Московського районного суду м. Харкова від 03.08.2023 року у справі про адміністративне правопорушення №643/6545/23 та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що постанова Московського районного суду Харківської області від 03.08.2023 року є необґрунтованою. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував фактичні обставини справи та не надав належної оцінки доказам по справі.

Правопорушник ОСОБА_1 зазначає, що працівниками поліції було безпідставно запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки, він не вживав наркотичні засоби, оскільки в силу своєї діяльності має тривалий час керувати транспортним засобом. Крім того, зазначає, що він не відмовлявся від проходження огляду, а не зміг надати біологічний матеріал в силу фізіологічних можливостей, що, на думку апелянта, підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначає, що не підписував протокол про адміністративне правопорушення, оскільки він, зі слів апелянта, не складався. Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисник, Гардаушенко С.П., просили про задоволення апеляційної скарги та про скасування постанови Московського районного суду м. Харкова від 03.08.2023 року у справі про адміністративне правопорушення №643/6545/23 та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Також було допитано свідка ОСОБА_2 , який підтримав апеляційну скаргу та не заперечував проти її задоволення.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи правопорушника ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Процедура проведення поліцейським огляду водія на стан наркотичного сп`яніння відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Відповідно до положень п.2 розділу І зазначеної інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Судовим розглядом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№190898 від 11 07 2023 року о 12 год. 40 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Cherry Jaggi», державний номерний знак НОМЕР_1 , у м. Харкові по вул. Героїв Праці, 60, з ознаками наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я не проводився, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовилась від проходження огляду, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Внаслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ№190898 від 11 02 2023 року.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є водій транспортного засобу. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується відеозаписами, долученими до матеріалів справи, на яких вбачається як рух транспортного засобу, так і спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, під час якого стає зрозумілим, що правопорушник сприймав ситуацію саме як водій. Крім того, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не заперечувала цього факту.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в апеляційній скарзі, посилаючись на пояснення свідка ОСОБА_2 та висновок медичної установи від 12.07.2023 року, стверджує, що не перебувала ні в стані алкогольного, ні в стані наркотичного сп`яніння.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне наголосити, що протокол складався внаслідок саме відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння полягала в тому, що впродовж 2 годин, а саме з 10:28 до 12:30 ОСОБА_1 наполегливо відмовлявся здати біологічні зразки, посилаючись на начебто неможливість біологічних виділень.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, на пропозиції працівників поліції та медичних працівників здати біологічні зразки відповідала відмовою, як об 11:11, так і о 12:25, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції.

На пропозицію працівників поліції випити рідини для прискорення життєдіяльності організму відповів відмовою, аргументуючи це тим, що йому не подобається стан посудини, в якій перебувала рідина. За допомогою у питанні надання йому рідини, яка б сприяла здачі біологічних зразків до працівників медичного закладу ОСОБА_1 не звертався.

Замість цього особа, яка притягається до відповідальності, упродовж терміну перебування в медичному закладі демонстративно покидала установу. Оскільки двогодинний термін, встановлений Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» було вичерпано, то працівником поліції дії ОСОБА_1 були розцінені як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тому працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що під час судового засідання ОСОБА_1 зазначив, що він і раніше вже притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП саме за відмову від проходження відповідного обстеження. З цього випливає, що правопорушник розумів можливі наслідки своїх дій.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_1 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» вказується, що у

рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний

аргумент.

З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення ОСОБА_1 в апеляційній скарзі є безпідставними та не обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та потенційно небезпечним для суспільства, становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 03 08 2023 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника правопорушника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст.294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило