Справа 362/5946/23
Провадження 3/362/3093/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2023 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працює різноробочим на хлібокомбінаті «Кулінічі», проживає за адресою: АДРЕСА_1

за частиною 1 статті 130 КУпАП і

встановив:

10 серпня 2023 року о 21:35 в с. Пологи Білоцерківського району Київської області по вул. Білоцерківська, 15, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом моторолером Suzuki без номерного знаку з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме тремтіння рук, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Драгер 6810, під відео запис з бодікамер, тест№6800 від 10 серпня 2023 року із результатом огляду1,0 9%, чим порушив пункт 2.9-А Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 надав пояснення, що після роботи він випив енергетичний напій, також заявив клопотання про розстрочення виконання постанови у разі призначення стягнення у виді штрафу у зв`язку з скрутним матеріальним становищем.

Винність ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, роздруківкою результатів огляду, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, актом огляду на стан алкогольного сп2яніння з використанням спеціальних технічних засобів розпискою ОСОБА_1 , а також диском із відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) з нагрудної камери, використання яких передбачено статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» й Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03 лютого 2016 року № 100, що був досліджений у судовому засіданні, якого чітко вбачається, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом, зупинений працівниками поліції та після виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння повідомив, що пив енергетичний напій, на пропозицію огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки погодився, результат огляду на стан алкогольного сп`яніння - 1,09%.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, звужені чи дуже розширені зіниці які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервонені обличчя або неприродна блідість.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до пункту 2.9А Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Надаючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог статті 252 КУпАП, суд вважає, що в діянні ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме пункту 2.5 цих Правил.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які, на переконання суду, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суд не встановив.

Враховуючи особу ОСОБА_1 характер і суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, суд уважає, що останньому слід призначити стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, тобто безальтернативну санкцію, передбачену частиною 1 статті 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

З урахуванням положень статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» і статті 7 Закону України «Державний бюджет України на 2023 рік» із правопорушника слід стягнути судовий збір.

За правилами до статті 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно зі статтею 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови, суд, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету стягнення провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року), дане питання слід розглянути за аналогією закону відповідно частини 4 статті 53 КК України, відповідно до якої з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року. Суд вважає за можливе задовольнити вказане клопотання і з урахуванням майнового стану ОСОБА_1 та введення у країні воєнного стану, призначити вищевказаний штраф із розстрочкою виплати частинами строком на п`ять місяців, що становить 3400 гривень, до 30 числа включно кожного місяця.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 130, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283, 284, 285, 289, 298, 299, 301, 304, 307 КУпАП, суд

постановив:

1. Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

2. Розстрочити виконання цієї постанови в частині сплати штрафу на п`ять місяців, встановивши такий графік його оплати: по 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок до 30 числа відповідного місяця. Обчислювати цей строк, починаючи з місяця, в якому ця постанова набере законної сили.

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя О.В. Попович