П О С Т А Н О В А

04 жовтня 2023 року

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Кічмаренко С.М., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Одесі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, проживаючого: АДРЕСА_1

- в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

17 серпня 2023 року близько 15:15 години ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen, державний номер НОМЕР_1 , по узвізу Марінеско в м. Одесі, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, за наявності явних ознак алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, що було виявлено і зафіксовано протоколом адміністративного правопорушення, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату слухання справи в установленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, будь-яких матеріалів і заперечень суду не надав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

У поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

Суд також враховує позицію Верховного Суду України, викладено в постанові у справі № 0870/8014/12 від 15.05.2019, згідно якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутності ОСОБА_1 , про що свідчить її підпис, отже останній було відомо про існування судового провадження відносно неї.

З огляду на викладене, судом не встановлено поважності причини неявки ОСОБА_1 до суду, що на переконання суду, відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, а тому суд вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколах про адміністративне правопорушення та доказам, долученим до матеріалів, за відсутності останнього.

Як вбачається з адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 провину свою в інкримінованому йому правопорушенні визнав.

Обставини правопорушення та провина ОСОБА_1 підтверджуються зібраними по справі доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт вчиненого ОСОБА_1 правопорушення;

- направленням ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння;

- протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння, з якого вбачається, що ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

- дослідженням у судовому засіданні відеозапису подій, з якого вбачається обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 дійсно вбачається склад інкримінованого йому правопорушення, тому суд вважає за необхідне кваліфікувати його дії за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення за кваліфікуючими ознаками керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням обставин даної справи, згідно вимог ст. 33 КУпАП, враховуючи тяжкість і характер вчиненого правопорушення, дані про ocoбу правопорушника, його майновий стан та ступінь вини, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 9, 24, 33, 38, 130 ч.1, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 Кодека України про адміністративних правопорушення і застосувати до нього адміністративні стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 /п`ятсот тридцять шість/ гривень 80 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

На постанову може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через районний суд протягом 10 діб з дня його оголошення.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси С.М. Кічмаренко