ПОСТАНОВА

Справа № 137/478/23

03 жовтня 2023 р. 3/137/265/23 смт. Літин

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Верещинська Я.С., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Короля О.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

01.05.2023 о 00год 30хв на А/Д М-30, 347км, с. Літинські Хутори, водій ОСОБА_1 керував т/з MAN TGX 18.440 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці ока не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився за місцем зупинки.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Король О.А. в судовому засіданні в режимі відеоконференції та у своїх заперченях, які приєднано до матеріалів справи, вказав на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зокрема зазначив, що ОСОБА_1 на вантажному автомобілі з цистерною 26.04.2023 вирушив із м. Черкаси для заправки палива та орієнтовно 02.05.2023 мав повернутися назад. 27.04.2023 відносно нього у м. Немирові складено протокол за ст.130 КУпАП, однак, останній мав завершити рейс та повернутися в м. Черкаси. 27.04.2023 продовжив керування стажер, а в наступні дні керували авто по черзі. 01.05.2023 біля Літина, його знову зупинили працівники поліції та почали складати матеріали за ст.130 КУпАП. На момент зупинки, зауважень щодо стану сп`яніння у працівників поліції не було. Однак, як тільки вони почули, що відносно ОСОБА_1 декілька днів тому було складено протокол за ст.130 КУпАП, останні відразу почали перевіряти його по відповідній базі та запропонували йому пройти відповідний огляд у медичному закладі. При цьому, як зазначає адвокат, жодних ознак сп`яніння оголошено не було. Підставою для направлення на огляд був факт складання попереднього протоколу за ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 відразу погодився пройти огляд, оскільки сподівався, що залишки наркотичних засобів вже вийшли. Після чого, працівники поліції, вимкнули камери, повезли ОСОБА_1 та, на його думку, переконали останнього відмовитись. Через деякий час, ОСОБА_1 погодився не їхати, а зафіксувати відмову. Просить звернути увагу суду на те, що ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції, що наркотичні засоби вживав 3 тижні тому та зараз не перебуває під дією наркотиків. Також, повідомив працівникам поліції, що зіниці не реагують на світло тому, що у нього катаракта 2 очей, про що додається відповідна довідка. Зазначив, що дослідження біологічного середовища ОСОБА_1 27.04.2023 проводилося шляхом застосування «швидких тестів». Як вбачається з інструкції до даних тестів, останні дозволяють виявити наркотичні речовини через 3-4 тижні після вживання наркотику. На думку адвоката, психоактивна дія наркотичного засобу або ж психотропної речовини не триває скільки часу, а адміністративна відповідальність наступає за керування авто саме під їх впливом. Під час огляду ОСОБА_1 27.04.2023 у КНП «Соціотерапія» ВОР, працівники даної установи відмовили останньому у відборі крові для перевірки стану сп`яніння, що є більш ефективним способом, оскільки з крові наркотичний засіб виходить значно швидше, ніж із сечі. Вважає, що саме держава, не забезпечуючи можливість медичних закладів проводити саме лабораторні дослідження на сертифікованій апаратурі, фактично унеможливила реальний захист у таких ситуаціях, в яку потрапив ОСОБА_1 . Таким чином, ОСОБА_1 фактично перебував у безвихідному становищі. Крім того, вказав на неправильну кваліфікацію працівниками поліції дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки станом на день складання протоколу про адміністративне правопорушення у даній справі, відносно ОСОБА_1 був складений протокол від 27.04.2023, його дії мали бути кваліфікованими за ч.2 ст.130 КУпАП. У зв`язку із чим, на думку захисника, вказана справа має бути закрита за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вказав також на відсутність безперервного відеозапису, оскільки складання протоколу відбулося без застосування технічних засобів відеозапису, які увімкнули лише під час оголошення його змісту, а також, під час проведення огляду у медичному закладі, поліцейським відеозапис постійно переривався частина спілкування ОСОБА_1 залишилася не зафіксованою.

Суддею заслухано захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, досліджено матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінено докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. Відповідно до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених вище Правил дорожнього руху України не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у розумінні наведених вище приписів ст.245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема такими:

- довідкою, виданою старшим інспектором ВАП Т.Гамарник, якою підтверджується, що ОСОБА_1 19.06.2015 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , протягом поточного року до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, передбачених статтею 130 КУпАП, не притягувався;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №285494 від 01.05.2023, котрий складений 01.05.2023 о 01год 00хв у чіткій відповідності з вимогами ст.256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення Правил дорожнього руху України;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.05.2023 о 00год 40хв;

- відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області, котрі здійснювали оформлення вчиненого особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм указаних правил в п.2.5 Правил дорожнього руху України. Суддя звертає увагу, що такий відеозапис із нагрудного відеореєстратора працівника поліції, яким зафіксовано обставини зупинки транспортного засобу, є доказом, котрий може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України, про що констатовано у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.11.2018 року у справі №678/991/17, адміністративне провадження № К/9901/6128/18.

Беручи до уваги вищевикладене, суддя вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху України. Адже, у рішенні від 29.06.2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom, заяви № 15809/02 і 25624/02), Європейським Судом з прав людини постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Щодо посилань захисника Короля О.А. на те, що дії ОСОБА_1 були неправильно кваліфіковані за частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки 27.04.2023 відносно нього був складений протокол за цією частиною статті, а тому його дії мали б кваліфікуватися за частиною другою статті 130 КУпАП, як такі, що вчинені повторно протягом одного року, суд зазначає наступне.

Вказаний протокол серії ААБ №320287 від 27.04.2023 був складений за ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до якого 27 квітня 2023 року о 09:30год в м. Немирів по вул. Горького, 8, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки RENAULT MAGNUM д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом VPS C №48-LPG-BN д.н.з. НОМЕР_4 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога в м. Вінниця КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною першою статті 130 КУпАП.

Водночас, на момент складання протоколу від 01.05.2023 щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, справа за протоколом від 27.04.2023 не розглянута судом та постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП не набрала законної сили, тому відсутні підстави стверджувати про те, що він повторно на протязі року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відтак дії ОСОБА_1 у справі, що розглядається, кваліфіковані за частиною першою статті 130 КУпАП правильно.

Також адвокат Король О.А. в інтересах ОСОБА_1 вказує, що ознак наркотичного сп`яніння останній того дня не мав, оскільки має проблеми із зором внаслідок чого його зіниці розширені на постійній основі. Проте такі доводи суд не бере до уваги, оскільки поліцейські наділені повноваженнями виявляти у водія відповідні ознаки сп`яніння та на підставі цього вимагати від нього пройти огляд. Наявність у водія будь-яких захворювань та розладів здоров`я не звільняє його від обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції.

Варто зауважити, що, в силу п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи про те, що в медичному закладі не було б проведено лабораторного дослідження біоматеріалів ОСОБА_1 , натомість використовуватиметься сумнівний одноразовий тест, суд вважає необґрунтованими.

Так, відповідно до п.9 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Чинним законодавством не визначено перелік спеціальних технічних засобів, медичної техніки та медичних виробів для діагностики, які використовуються при проведенні лабораторних досліджень на виявлення етанолу та визначення наркотичного засобу або лікарської речовини у біологічному середовищі обстежуваної особи.

Тест є швидким і достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини та надає якісний показник.

Швидкий тест на виявлення наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є імунохроматографічним дослідженням для швидкого візуального встановлення наркотичних речовин та/або їх метаболітів у сечі людини.

Положеннями чинного законодавства не вимагається встановлення кількісних показників наркотичної речовини для визначення стану наркотичного сп`яніння.

При цьому, слід зазначити, що швидкі тести класифікуються як медичні вироби для діагностики in vitro (технічний регламент затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №754 від 02.10.2013 року), дозволені МОЗ і є сертифікованими. Результати швидких тестів фіксуються в акті медичного огляду з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які не відображаються на паперових носіях.

Відповідно до положень п.15 Розділу ІІІ Інструкції, остаточний діагноз встановлюється лікарем не лише на підставі лабораторних досліджень, а й за результатами огляду пацієнта.

Окрім того, Інструкцією виробника мультитестів визначено, що при розгляді результатів тестування сечі на вміст будь-яких наркотичних речовин, у разі отримання попередніх позитивних результатів, необхідно керуватись клінічною картиною медичного огляду.

Отже, результати проведеного лікарем-наркологом огляду та дослідження біологічних зразків у своїй сукупності дали б підстави для висновку про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння або протилежний результат.

Підстави припускати щодо невірності результатів дослідження біологічного середовища, які були б проведені в межах медичного огляду професійним лікарем-наркологом, відповідно до вимог Інструкції, відсутні.

Доводи адвоката Короля О.А. про те, що працівниками поліції, в порушення Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, не забезпечено безперервного відеозапису, є слушними, однак, не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, адже такий висновок зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини, визначені у ст. 33 КУпАП, та не вбачає, у розумінні ст.34-35 цього Кодексу обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього, у зв`язку з чим, враховуючи характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції, визначеної у ч.1 ст.130 КУпАП, - у виді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а тому, з огляду на викладене, із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 536,80(п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок)грн.

Керуючись ст.33, 40-1, 130, 283, 284, 285 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 536,80(п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок)грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Верещинська Я. С.