Справа№464/4755/23
пр.№ 3/464/1927/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2023 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , проживає за адресою (зі слів): АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.130 КУАП,

у с т а н о в и л а:

УПП у Львівській області направлено до суду протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 508286 від 06 липня 2023 року, згідно з яким ОСОБА_1 06 липня 2023 року о 19.08 год по вул.Сихівська, 2 у м.Львові керував автомобілем марки «Сітроен» номерний знак НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, у присутності свого захисника адвоката Кобеляцького Д.М. у суді згідно з поданим письмовим поясненням просять провадження у справі закрити за відсутності його діях складу адміністративного правопорушення порушення порядку огляду на стан сп`яніння через невідібрання у медичному закладі біологічного матеріалу для дослідження.

Заслухавши учасників процесу та розглянувши матеріали справи, суддя встановив наступне.

У ст.280 КУАП закріплено обов`язок орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з п.1 ст.247 КУАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Саме такий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 240/12/17.

За змістом ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч.2, 3, 5 ст.266 КУАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналогічне правило передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (у відповідній редакції), за якими огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУАП.

За приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Оскільки ОСОБА_1 висловив недовіру до результату огляду за допомогою технічного засобу, а тому прибув у медичний заклад на визначення стану сп`яніння з використанням біологічного середовища: слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а також кров.

За даними акта медичного огляду КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» від 06 липня 2023 року за № 001465 наявність стану алкогольного сп`яніння встановлено за допомогою приладу «Драгер».

Усупереч вказаної Інструкції у ОСОБА_1 не відібрано на дослідження біологічного матеріалу, на взяття якого він погоджувався, а повторно проведено огляду з використанням газоаналізатора «Drager». Лабораторне дослідження біологічного середовища не проводилось з незалежних від ОСОБА_1 причин (докази протилежного у матеріалах справи відсутні). Такі дії лікаря закладу охорони здоров`я не відповідають вимогам чинного законодавства, як повторне продуття приладу «Drager», адже для цього ОСОБА_1 не потрібно було скеровувати в заклад охорони здоров`я, огляд за допомогою такого технічного засобу вже було пройдено на місці події.

За істотного недотримання вимог порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння не можна безсумнівно та беззаперечно стверджувати про керуванням ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження об`єктивною сукупністю доказів, які не є переконливими, достатньо вагомими і узгодженими між собою, а відтак викликають у суду обґрунтований сумнів. У даному випадку суд погоджується із слушними доводами адвоката. За встановлених фактичних обставин інші доводи та докази не впливають на таке вирішення справи, не доводять протилежного.

Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч.2 ст.251 КУАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Вищевикладене свідчить про те, що поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приймаючи до уваги загальний правовий принцип, закріплений вст.62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також відсутність переконливих доказів вини, суддя дійшов висновку про недоведеність порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУАП. Справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУАП за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247,ст.ст.283,284 КУАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО