П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/790/23

Провадження №3/377/352/23

11 жовтня 2023 року суддя Славутицького міського суду Київської області Теремецька Н.Ф., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП, що надійшла з Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУ НП України в Київській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

У С Т А Н О В И Л А:

Згідно з протоколом серії ВАВ № 474672 від 02 вересня 2023 року, 01 вересня 2023 року о 13 годині 20 хвилин громадянка ОСОБА_1 ухилилась від виконання, передбачених статтею 150 СК України обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання та виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який переїздив проїжджу частину на велосипеді по пішохідному переході, не зупинившись перед переходом, та не надав дорогу іншим транспортним засобам, що рухалися по дорозі, чим спричинив дорожньо-транспортну пригоду, порушивши Правила дорожнього руху, а саме розділ 6 пункт 1, розділ 6 пункт 5.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що коли придбала велосипед для сина, то пояснювала йому вимоги до велосипедистів, які передбачені Правилами дорожнього руху України.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи, вважаю, необхідним зробити наступний висновок.

Відповідно до частини 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно із статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частина 1 статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, проявляється в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Диспозиція частини 1 статті 184 КУпАП є бланкетною нормою, тобто такою нормою права, яка відсилає до норм іншого законодавчого акта.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (частина 1). Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (частина 2). Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (частина 3). Батьки зобов`язані поважати дитину (частина 4). Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (частина 5). Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини (частина 6). Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини (частина 7).

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей, залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ухилилась від передбачених статтею 150 СК України обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання та виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвело до порушення останнім п.1, п.5 розділу 6 ПДР України та вчиненням дорожньо-транспортної пригоди.

Однак, всупереч вимогам статей 256, 184 КУпАП у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено в чому конкретно полягає з її боку ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання та виховання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Самі по собі наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини про порушення малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Правил дорожнього руху України, не можуть бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 , як мати, ухиляється від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання та виховання дитини.

Надані на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 474672 від 02.09.2023, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП; супровідний лист начальника СВ Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області від 01.09.2023; рапорт старшого інспектора-чергового Відділу поліції № 2 (м. Славутич) Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Очканя Ю.В. від 01.09.2023; письмову заяву ОСОБА_1 від 01.09.2023; письмові пояснення ОСОБА_1 від 01.09.2023; письмові пояснення ОСОБА_2 , надані в присутності законного представника ОСОБА_1 , від 01.09.2023; письмові пояснення ОСОБА_3 від 01.09.2023; копію схеми місця ДТП, яка сталася 01.09.2023; копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 ; роздруківку свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 з додатку «ДІЯ»; письмові пояснення ОСОБА_4 від 01.09.2023; письмові пояснення ОСОБА_5 від 01.09.2023; відеозапис з камери відео спостереження, не містять в собі даних про неправомірні діяння ОСОБА_1 , які охоплюється диспозицією частини 1 статті 184 КУпАП, та вказують саме на її ухилення від батьківських обов`язків. Жодних об`єктивних даних щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків із досліджених доказів не встановлено, а зазначена у протоколі подія у розумінні частини 1 статті 184 КУпАП не може розцінюватися як ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання та виховання малолітнього сина.

За таких обставин, відсутні законні підстави для висновку про наявність складу правопорушення у діях ОСОБА_1 та притягнення її до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП, оскільки доказів, які б свідчили про ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання та навчання її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріали справи не містять.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин необхідно закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. Ф. Теремецька