Справа № 479/1387/23
Провадження № 3-зв/484/7/23
Постанова

іменем України

05.12.2023 року м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Максютенко О.А. розглянувши заяву про самовідвід судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області Репушевської О.В. у справі № 479/1387/23, 3/479/668/23 відносно ОСОБА_1

встановив

постановою Миколаївського апеляційного суду від 20.11.2023 року задоволено подання Кривоозерського районного суду Миколаївської області про визначення підсудності. Матеріали справи за заявою про самовідвід судді у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП направлено до Первомайського міськрайоного суду Миколаївської області для розгляду.

Суддя Репушевська О.В. подала заяву про самовідвід від розгляду справи № 479/1387/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заява обґрунтована тим, що особа, стосовно якої складено протокол, ОСОБА_1 є сином секретаря Кривоозерського районного суду Миколаївської області Мірошник Н.Ю., тому суддя вважає за необхідне заявити самовідвід, оскільки перебування особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у родинних відносинах з секретарем суду є обставиною, яка може викликати сумнів у об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду справи.

В судове засідання суддя Кривоозерського районного суду Репушевська О.В. не з`явилась.

Оскільки чинне законодавство не містить імперативної норми щодо обов`язкової участі у судовому засіданні осіб під час вирішення питання про самовідвід, суддя не вбачає перешкод для розгляду заяви про самовідвід судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області Репушевської О.В. від участі в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, за відсутності учасників справи.

Вирішуючи питання про самовідвід судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області Репушевської О.В., суд встановив наступне.

За ст. 126 Конституції України незалежність і недоторканість судді гарантується Конституцією і законами України. Вплив на суддю в будь-який спосіб забороняється.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ч. 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Одним із способів забезпечення та гарантування незалежності і безсторонності судового розгляду є інститут відводу, який полягає у тому, що кожна із сторін судового провадження за наявності для того визначених законом підстав має право заявити відвід або самовідвід.

У п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» роз`яснено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення у судах визначається КУпАП та іншими законами України.

У свою чергу, КУпАП не встановлює порядку розгляду відводу або самовідводу, не містить жодного посилання та/чи відповідної спеціальної норми, яка б надавала можливість учасникам справи заявити відвід судді (самовідвід) та не зазначає процесуальні шляхи вирішення цього питання.

Стаття 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого 22 лютого 2013 року XI черговим з`їздом суддів України, наголошує, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

З огляду на таке, однією з гарантій здійснення об`єктивного, незалежного і неупередженого правосуддя є інститут відводу під час судового провадження, а тому розгляд заяви про відвід в межах справи про адміністративні правопорушення цілком можливий як такий, що направлений на захист прав особи щодо розгляду справи безстороннім судом.

Європейський суд з прав людини в Рішенні від 30 жовтня 2014 року по справі «Швидка проти України» зазначив, що провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальним у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також цей суд у своїй сталій практиці (рішення у справах: «Енгель та інші проти Нідердандів», ухвалене 08 червня 1976 року; «Озтюрк проти Німеччини», ухвалене 21 січня 1984 року; та «Лутц проти Німеччини», ухвалене 25 серпня 1987 року) автономно тлумачить поняття «кримінальний» незалежно від національної термінології; це поняття вживається щодо адміністративних, дисциплінарних та митних проступків тощо.

Частиною 1 ст.80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За змістом ч. 1 ст. 75 кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною 3 статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Наведені у заяві підстави про самовідвід судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області Репушевської О.В. не є обставинами, які в розумінні ст. 75 КПК України, виключають її участь в розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, і не свідчать про те, що нею проявлено необ`єктивність чи упередженість.

Отож вважаю, що заява про самовідвід судді Репушевської О.В. з наведених у заяві мотивів не може бути задоволена. Інший підхід матиме наслідком неможливість реалізації права на суд особами, які перебувають у родинних відносинах з працівниками апарату суду, що, в свою чергу, може бути розцінене як створення штучних перешкод для реалізації права на судовий захист.

На підставі викладеного та керуючись ст.75,80,81 КПК України,ст. 283 КУпАП, судя

постановив

у задоволенні заяви судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області Репушевської О.В. про самовідвід від розгляду справи № 479/1387/23 (провадження № 3/479/668/23) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, відмовити.

Постанова оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: