Номер провадження: 33/813/1444/23
Номер справи місцевого суду: 521/7915/22
Головуючий у першій інстанції Роїк Д. Я.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Тьосової Я.В.,

захисника адвоката Кавацюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Кавацюк О.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19.05.2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Оскарженою постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік, та стягнуто судовий збір в дохід держави у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Згідно з оскарженою постановою, відповідно до протоколу серії ДПР 18 №021598 від 22.05.2022 року, 21.05.2022 року, о 23 год 20 хв, м. Одесі по вул. Іцхака Рабіна, 25/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «CHEVROLET Lacetti», номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я, що підтверджується висновком №000375. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Не погоджуючись із постановою, захисник Кавацюк О.В. подала апеляційну скаргу, в якій посилається на необґрунтованість та незаконність постанови, про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати постанову та прийняти нову, якою закрити провадження по справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Апелянт посилається на те, що суддя районного суду розглянув справу в порушення вимог ст.ст. 268, ч. 1 ст.277 КУпАП, що є підставою для скасування постанови. Захисник звертався до суду першої інстанції з клопотанням про здійснення розгляду справи, призначеної на 21.04.2023 року за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 , проте судом в цей день справа розглянута не була, сповіщення про перенесення судового розгляду на 19.05.2023 року надіслано не було та рішення постановлене за відсутності ОСОБА_1 та захисника. 19.05.2023 року судом винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про зупинення справи у зв`язку з проходженням особи військової служби, водночас в постанові по суті судом зазначено дату постанови 22.05.2023 року. Захисник також вказує, що копія постанови ні ОСОБА_1 , ні захиснику не надсилалась та була надіслана лише 03.06.2023 року на електронну адресу захисника, а також отримана 28.06.2023 року особисто ОСОБА_1 . Також захисник вважає, що закінчились строки накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення відповідно до ст.38 КУпАП, оскільки на момент надходження апеляційної скарги сплив один рік з моменту вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, захисник в апеляційній скарзі порушує питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження рішення місцевого суду, оскільки відомостей про те, що розгляд справи перенесено на 19.05.2023 року захисник і ОСОБА_1 не отримували, копію рішення захисник отримала на електронну адресу 03.06.2023 року, а ОСОБА_1 отримав копію рішення 28.06.2023 року. За таких підстав захисник вважає, що строк на подання апеляційної скарги був пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Що стосується доводів про поновлення строку на апеляційне оскарження, судом встановлено таке.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Оскільки постанова суду першої інстанції постановлена за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Кавацюк О.В., а також відсутні відомості про сповіщення останніх про дату судового розгляду справи на 19.05.2023 року та надіслання ОСОБА_1 копії постанови, яку останній отримав 28.06.2023 року, а його захисник 03.06.2023 на електронну пошту, тому у суду відсутні підстави піддавати сумніву доводи захисника про ознайомлення з рішенням суду раніше, ніж на те посилається захисник.

З огляду на наведене, з метою забезпечення доступу до правосуддя та дотримання права особи на справедливий суд, який серед іншого передбачає право на оскарження судового рішення, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої постанови, з посиланням на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та дослідженим доказам, судом встановлено таке.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

В суді апеляційної інстанції захисник наполягала на тому, що на момент подання апеляційної скарги сплили строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а також сторона захисту не була повідомлена про дату та час судового засідання, призначеного на 19.05.2023 року, що вплинуло на законність та обґрунтованість судового рішення.

Суд апеляційної інстанції переглядає постанову місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції мотивував наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП довідкою від 26.05.2022 року, відповідно до якої згідно інформаційному порталу Національної поліції ОСОБА_1 протягом року за ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувався; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000375 від 22.05.2022 р., складеним КНП «ООМЦПЗ», за результатами якого встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння; відеоматеріалами, зафіксованими на портативний відеореєстратор № 475797.

Слід звернути увагу, що судовий розгляд даної справи в місцевому суді тривав майже рік.

За клопотаннями сторони захисту, постановою місцевого суд від 20.09.2022 року з УПП в Одеській області витребувано диск з відеозаписом з портативного відеорегістратора №475797. Крім того, постановою суду від 01.03.2023 року з Комунального некомерційного підприємства «ОДЕСЬКИЙ ОБЛАСНИЙ МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР ПСИХІЧНОГО ЗДОРОВ`Я» ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ (, адреса, 65009, м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 9) витребувано: засвідчену копію акту медичного огляду, на підставі якого був виданий висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (висновок №000375 від 22.05.2022); інформацію про наявність сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу, а саме: вимірювальної техніки та обладнання, якими було здійснено лабораторне дослідження сечі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на предмет наявності алкогольного сп`яніння; інформацію про проходження тематичного удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством лікарем, яка 22.05.2022 року проводила медичний огляд ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; інформацію про термін зберігання зразків сечі, відібраної 22.05.2022 року у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд першої інстанції, під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення з достатньою повнотою, всебічно та об`єктивно дослідив наявні в справі докази та обґрунтовано мотивував своє рішення щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зважаючи на те, що стороною захисту в апеляційній скарзі не заперечується факт керування ОСОБА_1 21.05.2022 року о 23 год 20 хв, м. Одесі по вул. Іцхака Рабіна, 25/1 транспортним засобом «CHEVROLET Lacetti», номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, ні допустимості доказів, які за клопотанням сторони захисту були витребувані та долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про несповіщення сторони захисту про призначення судового засідання в суді першої інстанції на 19.05.2023 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів судової справи, 08.06.2022 року, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями остання надійшла у провадження судді Роїк Д.Я. (а.с. 5). Після чого, сторона захисту була ознайомлена з матеріалами справи, подавала заяви та клопотання про витребування доказів, а також заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18№ 021598 від 22.05.2022 року. Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням сторони захисту.

У судовому засіданні 05.04.2023 року захисник просила відкласти розгляд справи для ознайомлення з відеозаписами з портативного відеорегістратора № 475797, а тому розгляд справи відкладено на 21.04.2023 року (а.с.53-54).

В судове засідання 21.04.2023 року, про що сторона захисту була сповіщена в попередньому судовому засіданні, захисник та ОСОБА_1 не з`явились. Захисник Кавацюк О.В. надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому, жодних заперечень або клопотань після ознайомлення з відеозаписами не подавала (а.с.50-51).

Відповідно до матеріалів справи, судовий розгляд 21.04.2023 року не відбувся.

Лише 19.05.2023 року судом винесено дві постанови про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 в лавах ЗСУ, та про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на накладення на нього стягнення (а.с. 57-62).

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять сповіщення сторони захисту про дату судового засідання на 19.05.2023 року, так само як і причин відкладення судового засідання, призначеного на 21.04.2023 року.

Проте, як зазначено вище, захисник Кавацюк О.В. 21.04.2023 року особисто надіслала до суду заяву, в якій просила здійснити розгляд справи щодо ОСОБА_1 за їх відсутності, тобто фактично погодилась з тим, що будь-які інші клопотання та заперечення у вказаній справі у сторони захисту відсутні.

При цьому, апеляційний суд вважає, що стороною захисту було реалізоване право під час попередніх судових засідань, шляхом заявлення клопотань про витребування доказів, що було здійснено судом. Тобто, сторона захисту не була обмежена судом першої інстанції у захисті прав ОСОБА_1 .

Відсутність захисника та ОСОБА_1 під час судового засідання 19.05.2023 року з огляду на їх не сповіщення судом, на переконання апеляційного суду не вплинуло на рішення суду першої інстанції по суті.

Більш того, стороні захисту за клопотанням, поновлено строк на апеляційне оскарження постанови суду від 19.05.2023 року, захисник особисто прийняла участь в судовому засіданні апеляційного суду, однак, окрім доводів про несповіщення та наявності, на думку захисника підстав для закриття провадження на підставі ст.38 КУпАП, будь-яких інших доводів не зазначила.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що розгляд справи в місцевому суді за відсутністю сторони захисту, не є достатньою підставою для безумовного скасування судового рішення, в тому числі й з огляду на те, що відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у справах про адміністративні правопорушення, передбачених ст.130 КУпАП є необов`язковою.

Доводи захисника з приводу зазначення в постанові суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП дату постанови, якою судом відмовлено у зупиненні провадження у справі від 22.05.2023 року апеляційний суд приймає до уваги, однак місцевим судом винесено постанову від 12.07.2023 року, якою виправлено описку щодо дати винесення постанови.

З приводу доводів апеляційної скарги захисника Кавацюк О.В. щодо наявності підстав для закриття провадження щодо ОСОБА_1 , оскільки з моменту вчинення адміністративного правопорушення, до дня звернення з апеляційною скаргою минуло більше року, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.6 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

При цьому, КУпАП містить положення про набрання чинності постанови у справі про адміністративне правопорушення, що визначено ст.291 цього Кодексу.

Саме з моментом накладення, а не набрання чинності постанови законодавець пов`язує строки, за яких відносно особи справу може бути закрито.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП 21.05.2022 року.

Постановою від 19.05.2023 року ОСОБА_1 визнаний винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Таким чином, слід констатувати, що місцевим судом не порушено строків накладення адміністративного стягнення, а тому підстави для закриття провадження на стадії апеляційного розгляду на підставі ст.38 КУпАП відсутні.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер, обставини вчиненого правопорушення та особу правопорушника.

Крім того слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в оскарженій постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

За викладених обставин, суд визнає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, а тому оскаржена постанова є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції, що свідчить про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженої постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Поновити захиснику Кавацюк О.В. строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 19.05.2023 року.

Апеляційну скаргу захисника Кавацюк О.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19.05.2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський