КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №367/5362/23Головуючий у І інстанції: Одарюк М.П.
Провадження №33/824/4293/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Леня М.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 24 липня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 24 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Лень М.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що наявними в матеріалах справи доказами не доводиться винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20КУпАП, оскільки остання 17 липня 2023 року з дозволу свого керівника перебувала за місцем свого постійного проживання, поза межами території військової частини та не знаходилась при виконанні покладених на неї обов`язки військової служби.

Звертає увагу, що в протоколі про військове адміністративне правопорушення містяться протиріччя щодо дати самої події, а саме спершу зазначається, що 18.07.2023 року ОСОБА_1 виявлена в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому зазначено, що о 14 год. 30 хв. 17.07.2023 року ОСОБА_1 була виявлена за місцем свого проживання під час виконання обов`язків військової служби з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

За наслідками апеляційного розгляду просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Одночасно із апеляційною скаргою захисник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначає, що копія оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримано лише 03.08.2023 року, а ознайомитись із матеріалами справи остання змогла лише 07.08.2023 року, після чого було подано вмотивовану апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими доводи апелянта про поважність пропуску строків на апеляційне оскарження, оскільки наведені у клопотанні обставини підтверджуються матеріалами справи.

З цих підстав суд задовольняє клопотання та поновлює строк на апеляційне оскарженняпостанови Ірпінського міського суду Київської області від 24 липня 2023 року.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника Леня М.М. на підтримку поданої апеляційної скарги, проаналізувавши апеляційні доводи, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватою у тому, що вона 17 липня 2023 року о 14.30 год. була виявлена вдома за адресою: АДРЕСА_1 , в умовах особливого періоду, під час виконання обов`язків військової служби, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Огляд на стан сп`яніння проведений за допомогою газоаналізатора Алконт-М прилад №00259, результат склав 2,00% проміле. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суддя не дотримався зазначених вимог закону, не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставини справи про адміністративне правопорушення, а його висновки не відповідають фактичним обставинам провадження.

Частина 3 статті 172-20 КУпАП, за якою ОСОБА_1 визнана винуватою, передбачає адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в умовах особливого періоду.

Допитана в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 надала пояснення про те, що 17.07.2023 року, близько 07 години ранку, вона доповіла своєму керівникові начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про те, що до неї має приїздити рідна сестра, з якою через війну довгий час не бачились, у зв`язку із чим попросила відпустити її зі служби на цей день. На що начальник не заперечив та дозволив їй в цей день не прибувати на службу. Не заперечує, що дійсно в цей день розпивала алкогольні напої разом із своєю сестрою за місцем свого проживання, проте в цей час обов`язки військової служби не виконувала. Цього ж дня близько 14 години за її місцем проживання прибули працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 , та оскільки виявили її за місцем проживання з ознаками алкогольного сп`яніння, доставили до Військової служби правопорядку для складання відповідного протоколу про військове адміністративне правопорушення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень ОСОБА_1 , роздруківкою з приладу Алконт-М від 17 липня 2023 року, згідно якої у ОСОБА_1 в організмі виявлено вміст алкоголю в кількості 2,00% проміле.

Надаючи оцінку цим доказам, суд апеляційної інстанції вважає, що по суті вчиненого правопорушення вони є належними доказами, проте як кожен окремо, так і в сукупності є недостатніми, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а саме у виконанні нею обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 була виявлена вдома за адресою: АДРЕСА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. При цьому докази, які б свідчили, що остання перебувала в зазначеному місці та час в алкогольному стані саме під час виконання обов`язків військової служби, матеріали справи не містять.

Про те, що ОСОБА_1 була виявлена з ознаками алкогольного сп`яніння не за місцем несення служби, а за місцем свого проживання, підтверджується і рапортом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 від 17.07.2023 року

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка командир взводу охорони та ППС роти Військової служби правопорядку у гарнізонах Білоцерківського зонального відділу Військової служби правопорядку старший лейтенант ОСОБА_3 , який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 повідомив, що ОСОБА_1 до приміщення Військової служби правопорядку доставили працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомили, що остання перебувала з ознаками алкогольного сп`яніння при виконанні нею обов`язків військової служби. При цьому свідок зазначив, що даних, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби, йому не надавались.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі, а саме те, що вона виконувала обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

Крім цього, як слушно зауважує захисник у своїй апеляційній скарзі, в протоколі про військове адміністративне правопорушення дійсно вбачається розбіжності у даті події правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 .

Оскільки суддя не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконним та необґрунтованим.

Оскільки матеріали справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо ОСОБА_1 - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

З цих підстав апеляційна скарга захисника Леня М.М. в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Леня М.М. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 24 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз