Справа № 755/3558/17
Провадження №: 3-в/755/130/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" вересня 2023 р. м.Київ Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Омельян І.М., розглянувши подання провідного інспектора Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області Кузьмич Ю. про вирішення питання про давність виконання судового рішення, а саме постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 24.03.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Провідний інспектор Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області Кузьмич Ю. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з поданням в якому просить вирішити питання про давність виконання судового рішення, а саме постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 24.03.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт.

В обґрунтування подання зазначила, що постанова суду стосовно громадянина ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області надійшла 26.04.2017 року та була прийнята до виконання.

26.04.2017 року та 05.05.2017 року на адресу місця проживання ОСОБА_1 було направлений виклик, для ознайомлення з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у вигляді 30 годин громадських роб та надання направлення для їх відпрацювання. За викликом правопорушник не прийшов про причини неявки не повідомив.

Інспектором Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області були здійсненні першо-чергові розшукові дії правопорушника.

Від Дніпровського районного у м. Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки надійшла відповідь про те, що ОСОБА_1 був призваний на військову службу 24.01.2023 року.

ОСОБА_1 досі перебуває на обліку у Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області, станом на 19.09.2023 відбутих годин громадських робіт не має.

На підставі наведеного, просить суд вирішити питання, про давність виконання постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 24.03.2017 року.

Представник органу пробації Кузьмич Ю.В. у судовому засіданні підтримала подання та просила його задовольнити

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про дату та час розгляду подання повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. Відповідно статті 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України`таст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права. Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції. Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації №R(91)1Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю. Натомість, дані строки, передбачені в Кримінальному кодексі України, а саме, ст. 80, яка розташована у розділі ХІІ «Звільнення від покарання та його відбування» і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Таким чином, порушено інший фундаментальний із принципів права принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням на підстав іст. 80 КК України звільняються судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду. Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності. Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі). Крім цього, з часу набрання законної сили постановою суду про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 30 годин громадських робіт минуло шість років. На підставі викладеного, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 відповідно до ст.303,304 КУПАП, його слід звільнити від відбування покарання у виді громадських робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення. Керуючись ст.303,304 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити. Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт за ч.1 ст. 173-2 КУпАП призначеного постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2017 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя І.М. Омельян