Справа № 452/2917/23 Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С.
Провадження № 33/811/1391/23 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 вересня 2023 року,

встановив:

постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 вересня 2023 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Постановлено стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави в розмірі 536,80 гривень.

Згідно із згаданою постановою, ОСОБА_1 13 липня 2023 року о 08.36 год. по вул. Чорновола в м. Самбір Львівської області, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Caddi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив пункт 2.9(а) Правил дорожнього руху України, а саме керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таку постанову оскаржив ОСОБА_1 . У поданій апеляційній скарзі просить постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 вересня 2023 року скасувати та закрити справу на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права; суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам; підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необгрунтоване рішення; не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

Підкреслює, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Звертає увагу, що згідно протоколу ААД №330906 від 13.07.2023 року, у нього не було вилучено документи на право керування транспортним засобом та видано тимчасовий дозвіл. А отже, фактично ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що свідчить про грубе порушення поліцейськими вимоги ст. 266 КУпАП. Підкреслює, що йому не вручили копію протоколу про адміністративне правопорушення, що є істотним порушенням вимог Закону. Заперечує факт перебування в стані алкогольного сп`яніння. Зазначає, що суд розглянув справу у його відсутності, тим самим позбавив його права на захист.

Заслухавши пояснення апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно з ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до Розділу 3 Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Так, із оглянутого апеляційним судом відеозапису, вбачається, що ОСОБА_1 , будучи в медичному закладі, здійснив продування приладу Драгер з результатами якого не погоджувався. ОСОБА_1 наполягав на здачі біологічного матеріалу, однак працівник медичного закладу відмовився, сказав, що достатньо цього дослідження, за допомогою приладу Драгер.

Відтак, здійснюючи огляд особи на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 медичним закладом не було забезпечено належне виконання Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року, яка передбачає альтернативу здачі особою біологічного середовища для здійснення дослідження, відмінного від видихуваного повітря.

Тому, дані, що містяться у медичному висновку №475 від 13 липня 2023 року, складеного за результатами медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, отримані із істотним порушенням вимог чинного законодавства, а отже не можуть вважатися такими, що одержані законним шляхом, є неналежним і недопустимим доказом.

Крім того, із пояснень ОСОБА_1 наданих апеляційному суду вбачається, що він хворіє на гострий деструктивний панкреатит протягом п`яти років, що категорично унеможливлює вживання ним алкогольних речовин. Згадане підтверджується долученими до матеріалів справи медичними документами, а саме виписками із медичних карт стаціонарного хворого №7534 та №3301.

Також, згідно п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року №1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникнення ) поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Із оглянутого відеозапису вбачається, що поліцейськими було порушено вимоги згаданої інструкції щодо безперервності відео зйомки. Відтак висновок суду першої інстанції про те, вина ОСОБА_1 стверджується відеозаписом із портативного відеореєстратора поліцейського, який є безперервним та на ньому чітко видно рух транспортного засобу, проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання технічного засобу Драгер 6820 та проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, не відповідає дійсності і не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 .

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування як незаконної постанови суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки судом першої інстанції під час розгляду справи були проігноровані встановлені апеляційним судом обставини, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ