ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/12839/23

Провадження № 33/4820/501/23

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Півовара В.О.

особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Стешіної Т.М.

потерпілого ОСОБА_2

представника потерпілого Сарафіна В.Ф.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому спільну апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 та його представника Сарафіна В.Ф. на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 серпня 2023 року, якою провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, та

ВСТАНОВИЛА:

Ко роткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що 09.05.2023 близько 21 год. 20 хв., перебуваючи на парковій зоні у ТЦ «Агора» по вул. Старокостянтинівське шосе 2/б в м. Хмельницький, умисно з хуліганських мотивів здійснив пошкодження транспортного засобу марки «Рено Меган» д.н.з. НОМЕР_1 , чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_2 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП.

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 серпня 2023 року провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю складу правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із постановою суду, потерпілий ОСОБА_2 та його представник - адвокат Сарафін В.Ф. подали спільну апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 серпня 2023 року, ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 43 500 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди. Судові витрати покласти на ОСОБА_1 . Включити до складу судових витрат витрати ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 грн.

Апелянти вказують, що постанова є незаконною і необґрунтованою з огляду на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Зазначають, що суд першої інстанції у своїй постанові правильно встановив, що досліджений в судовому засіданні відеозапис події підтверджує факт пошкодження автомобіля "Рено Меган" невідомим чоловіком. Проте, висновки суду, нібито беззаперечно впізнати в зображенні на відеозаписі особу ОСОБА_1 на переконання судді неможливо, а суб`єктивної впевненості у вказаному потерпілим не достатньо для притягнення особи до відповідальності, не відповідають обставинам справи.

Апелянти зауважують, що відеозапис події та пояснення потерпілого є належними доказами вини ОСОБА_1 , а безумовно ідентифікувати особу ОСОБА_1 можна шляхом детального аналізу відеозапису події, зокрема шляхом дослідження окремих скриншотів, які дозволяють встановити особу ОСОБА_1 за обличчям та одягом.

Наголошують, що органи поліції не здійснили свій обов`язок щодо збору доказів та не провели криміналістичну портретну експертизу.

Суд не з`ясував, що потерпілий безсумнівно впізнав в особі, яка пошкодила його автомобіль, ОСОБА_1 , оскільки неодноразово зустрічав його раніше, між ними були конфліктні ситуації. Безпосереднім свідком цих подій є дружина потерпілого - ОСОБА_3 .

Апелянти наголошують на порушенні права ОСОБА_2 мирно володіти своїм майном.

Позиції учасників судового провадження

Потерпілий ОСОБА_2 та його представник - адвокат Сарафін В.Ф. у судовому засіданні підтримали доводи поданої апеляційної скарги та просили ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті. Стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 43 500 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди. Судові витрати покласти на ОСОБА_1 . Включити до складу судових витрат витрати ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 грн.

Потерпілий показав, що рік тому у нього зі ОСОБА_1 був конфлікт, він його знає в обличчя, протягом року вони пересікалися, ОСОБА_1 показував йому непристойні жести. 09.05.2023 року увечері ОСОБА_1 йшов повз них у сторону ТЦ, сутеніло, зранку виявив, що автомобіль пошкоджено. Наступного дня він бачив, як ОСОБА_1 наближався до його автомобіля з викруткою, він його прогнав.

ОСОБА_1 та його захисник Стешіна Т.М. заперечували проти задоволення вимог апеляційної скарги, зазначили, що немає достатньо доказів для доведення вини ОСОБА_1 , з переглянутого відеозапису обличчя особи неможливо розпізнати, також брат ОСОБА_4 підтвердив, що вони були разом у час, зазначений у протоколі.

ОСОБА_1 також підтвердив, що між ним та потерпілим рік тому був конфлікт, потерпілий вигулював собаку без намордника та повідка, собака щодо нього поводився агресивно. Він зробив зауваження, а потерпілий бурхливо відреагував. Після цього потерпілий став його переслідувати. 09.05.2023 увечері він був у іншому місці, а 11.05.2023 року потерпілий йшов за ним, знімав на телефон, переслідував. Наполягав, що на відео, на якому зафіксовано пошкодження автомобіля, це не він, він не має такого одягу, а також звернув увагу, що на відео не видно номеру автомобіля.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

За правилами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею протиправної, винної дії чи бездіяльності (адміністративного правопорушення), яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. При цьому, в силу приписів 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що стосовно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 808487 від 17.05.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 09.05.2023 близько 21 год. 20 хв., перебуваючи на парковій зоні у ТЦ «Агора» по вул. Старокостянтинівське шосе, 2Б в м. Хмельницький, умисно з хуліганських мотивів здійснив пошкодження транспортного засобу марки «Рено Меган» д.н.з. НОМЕР_1 , чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_2 . На підтвердження винуватості ОСОБА_1 зібрані й додані до протоколу та надані суду наступні документи, які були досліджені у судовому засіданні:

- заява ОСОБА_2 від 11.05.2023 з викладеними обставинами події (а/с 4);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.05.2023 року з обставинами, які виклав ОСОБА_2 та його письмові пояснення (а/с 6-7);

- письмові пояснення ОСОБА_1 (а/с 8);

- доданий диск з відеозаписом з місця події.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП необхідно встановити факт того, що особа дійсно в активній формі, безпричинно, з власної ініціативи чи через незначний привід порушила громадський порядок і спокій громадян, перешкоджала нормальним умовам їх життєдіяльності чи відпочинку.

Відтак, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, правильно та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до статті 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з вимогами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляд справи Конвенцію про захист прав і основоположних свобод і протоколів до неї, та практику Європейського суду з прав людини і Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 808487 від 17.05.2023, ОСОБА_1 09.05.2023 близько 21 год. 20 хв., перебуваючи на парковій зоні у ТЦ «Агора» по вул. Старокостянтинівське шосе, 2Б в м. Хмельницький, умисно з хуліганських мотивів здійснив пошкодження транспортного засобу марки «Рено Меган» д.н.з. НОМЕР_1 , чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_2 .

Однак, наголошую, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, за відсутності будь-яких інших доказів не є безумовним та беззаперечним доказом вини особи, оскільки не є імперативним фактом доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Протокол про адміністративне правопорушення є лише фіксацією порушення, яке виявлено працівником поліції, та, відповідно до статті 251 КУпАП, є одним із джерел доказів та підставою для подальшого провадження у справі, але не є остаточним і достатнім доказом для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП.

До матеріалів справи також додавався диск з відеозаписом зі стоянки ТЦ «Агора», який був пошкоджений, не відтворював збережену на ньому інформацію, та апеляційний суд не зміг дослідити його, внаслідок чого до РУП ГУНП в Хмельницькій області направлявся лист з проханням надіслати копію цього відеозапису, з метою перевірки апеляційних доводів.

За результатами дослідження цього відеозапису, через низьку якість зображення неможливо встановити точно та безсумнівно, що особа, яка провела предметом по автомобілю ОСОБА_2 є саме ОСОБА_1 .

Окрім того, у судовому засіданні в суді першої інстанції як свідок був допитаний брат ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , який повідомив, що у той вечір перебував разом із братом у підвалі будинку. Свідок був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих свідчень, тому підстав для сумнівів чи критичної оцінки його свідчень як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді, не вбачається.

Інших доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції надав оцінку показам потерпілого ОСОБА_2 щодо впізнання на відеозаписі з місця події ОСОБА_1 , зазначивши, що суб`єктивної впевненості потерпілого, що його автомобіль пошкодив саме ОСОБА_1 , недостатньо для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком, оскільки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був тривалий конфлікт, фактично вони перебували у неприязних стосунках, що ними обома визнано під час розгляду даної справи, тому за відсутності інших доказів, що саме ОСОБА_1 пошкодив автомобіль потерпілого, не можна визнати належним та допустимим доказом впізнання потерпілим на відео з місця події ОСОБА_1 .

Отож, аналізуючи у сукупності зазначені вище норми законодавства та надані докази, доходжу висновку, що суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку щодо недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, при цьому повно, всебічно й об`єктивно дослідив усі обставини справи, і як наслідок ухвалив законне рішення про необхідність закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Відповідно до пункту 39 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, а саме: умисне пошкодження з хуліганських мотивів транспортного засобу ОСОБА_2 марки «Рено Меган» д.н.з. НОМЕР_1 , що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП.

Враховуючи викладене, вважаю, що постанова судді суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування протягом апеляційного провадження не встановлено. При цьому доводи апеляційної скарги представника потерпілого є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 247, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 та його представника Сарафіна В.Ф. залишити без задоволення.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 серпня 2023 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя