КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/2523/2023 Постанова винесена суддею Федосєєвим С.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та захисника Ковальова Д.О., розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, громадянина Грузії, з середньою освітою, одруженого, приватного підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно з постановою суду, 21 лютого 2023 року о 17 год. 25 хв. по пр. Тичини, 13 в м. Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом «PLYMOUTH NEON», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції невірно досліджені наявні в матеріалах справи докази, при цьому суд взяв до уваги докази, які є неналежними та недопустимими, так як вони отримані в непередбачений Законами України спосіб та порядок.

Зокрема, зазначає, що 21.02.2023 року близько 17 год. він разом із своїми знайомими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у дворі будинка 13 по вул. Тичини в м. Києві біля припаркованого автомобіля PLYMOUTH NEON, д.н.з. НОМЕР_1 , та очікували свого товариша ОСОБА_5 , який був у справах в цьому районі. В цей час повз них двором проїжджав автомобіль патрульної поліції, які, побачивши їх, зупинили свій автомобіль біля них та підійшли до них і сказали, що вони з поліції, але фактично не назвалися, не надали жодних службових посвідчень, а відразу почали вимагати у них надати документи, та почали розпитувати, хто вони такі і що тут роблять. Також працівники поліції спитали про автівку, біля якої вони стояли. Він пояснив, що автівка належить його братові, а вони тут знаходяться в особистих справах та чекають свого знайомого, який в цей момент підійшов до них. Працівники поліції змусили надати їм документи, після огляду яких, змусили вивертати кишені та почали оглядати одяг, та вимагали розстібнути речі та руками почали перевіряти одяг. Не виявивши жодного підозрілого предмету, змусили його відкрити автомобіль, яким на момент під`їзду поліції ніхто не керував, та почали ритися в багажнику, і щось там шукати. Перевіривши автомобіль, і не виявивши там нічого забороненого, ще раз спитали чий автомобіль. На що він повідомив, що автівка належить його братові, а на запитання поліцейського «то фактично ти ним користуєшся?», він відповів, - «так я ним кермую». Тоді одразу поліцейські почали казати, що начебто він знаходиться в стані наркотичного сп`яніння, але він їм сказав, що не вживає жодних наркотичних препаратів. Однак поліцейські, відійшовши в сторону, поспілкувалися між собою, після чого, повертаючись до них, включили бодікамери, і зі словами, що вони зупинили його автомобіль начебто за пошкоджений бампер, але під час спілкування виявили ознаки перебування водія, тобто його, в стані наркотичного сп`яніння. А тому згідно правил дорожнього руху він має проїхати з ним до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Приймаючи до уваги, що він є громадянином Грузії, та не дуже володіє українською мовою, тим більше не знає законів, з метою уникнення будь-яких можливих проблем із поліцією, не дуже розуміючи, чому він мав пройти такий огляд, але з метою виконання вимог поліції, погодився пройти огляд в медичному закладі, в який його поліція мала направити.

Разом з цим, працівниками поліції не було роз`яснено йому суті правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, та ст. 266 КУпАП, та «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», яким передбачено порядок направлення та проходження огляду на стан сп`яніння.

Також жодного огляду його на місці щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння працівниками поліції не проводилося. Жодного акту не було складено та йому не було надано, як того вимагає п. 5 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

При цьому зазначає, що працівники поліції, весь час вводили його в оману та провокували на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме весь час казали, що він може відмовитися від проходження огляду в медзакладі, та не здавати аналізів, хоча з ними це нібито буде безкоштовно, а він має право самостійно без поліції протягом двох годин здати аналізи і підтвердити факт не перебування в наркотичному сп`янінні. Вказані дії є введенням в оману та завідомо неправдиве роз`яснення його прав та наслідків відмови від проходження огляду в медзакладі саме з поліцією.

Під таким тиском та оманливим роз`ясненням його прав, він відмовився від проходження огляду, внаслідок чого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тим самим його було спровоковано на відмову в проходженні огляду в медзакладі разом із поліцейськими, тому вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено неправомірно. Всі вищевикладені обставини підтверджуються відеозаписами з камер працівників поліції, які ними було долучено до вищевказаного протоколу та скеровано до суду.

Крім того, звертає увагу на те, що в порушення вимог ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», в якій викладено вичерпний перелік підстав для зупинки транспортних засобів, поліція не склала жодного протоколу щодо порушення ним будь-яких правил дорожнього руху, не надала жодного документу, який би свідчив про можливу зупинку транспортного засобу, яким би він керував саме станом на 17 год. 25 хв. 21.02.2023 р. по вул. Тичини, 13. А отже, жодних доказів, які б свідчили, що він був зупинений під час керування транспортним засобом в наркотичному сп`янінні працівниками поліції, ні на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ні зараз не надано.

Разом з тим, зазначає, що на момент, коли до нього звернулися працівники поліції, він за кермом автомобіля не перебував, ним не керував та не рухався.

Крім того, поліцейським до матеріалів справи не додано належних та допустимих доказів на підтвердження виконання вимог Інструкції щодо виявлення і встановлення у нього ознак наркотичного сп`яніння, а з долученого до справи компакт-диску з відеофайлами вбачається, що в порушення вимог п. 2-4 Інструкції ознаки наркотичного сп`яніння поліцейським фактично не встановлювалися і йому не повідомлялися, без жодних мотивувань та обґрунтувань йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.

За таких обставин, вважає, що в даному випадку в вищевикладених діях та бездіяльності працівників поліції є наявність провокації стосовно вчинення ним адміністративного правопорушення, а тому такі дії мають бути визнанні неправомірними та незаконними, так як фактично працівниками поліції було отримано докази, що є не належними та недопустимими, внаслідок порушення порядку їх отримання.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Ковальова Д.О. на підтримку доводів апеляційної скарги, а також свідка ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддя місцевого суду не дотримався, внаслідок чого суд прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, суддя місцевого суду послався лише на протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, але належним чином не перевірив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не дав їм належної оцінки, що призвело до неповноти з`ясування фактичних обставин справи.

Між тим, переглядаючи справу в межах поданої апеляційної скарги, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, яким передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Так, за поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, він разом із своїми друзями ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та двоюрідним братом ОСОБА_5 приїхали у двір будинку АДРЕСА_3 . Автомобілем керував ОСОБА_4 . Коли до них під`їхали працівники поліції, то він разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вже близько 10 хвилин стояли біля припаркованого автомобіля та очікували ОСОБА_5 , який пішов забирати свою сумку. Вийшовши з автомобіля, працівники поліції підійшли до них, спитали чий автомобіль та попросили надати на нього документи. Він сказав, що автомобіль належить його братові, але так як він знаходиться в Грузії, то автомобілем користується він. Після цього працівники поліції, перевіривши документи на автомобіль, та не провівши щодо нього ніякого візуального огляду на стан наркотичного сп`яніння, одразу запропонували йому поїхати до лікарні та здати аналізи. Він погодився, оскільки наркотиків не вживає, але по дорозі працівники поліції, не роз`яснивши йому його прав, запропонували йому самостійно здати аналізи, а так як його очікував брат, якого він повинен був відвезти на Печерськ, він погодився самостійно здати аналізи. Однак, коли він поїхав самостійно здавати аналізи, то йому сказали, що вже не має сенсу їх здавати, так як вже складений протокол, який він підписав. Також зазначив, що в той день автомобілем керував саме ОСОБА_4 , а не він, але чому він не повідомив про це працівникам поліції, а погодився поїхати до лікарні та здати аналізи, та чому саме у нього були ключі від автомобіля, пояснити не може.

З пояснень допитаного у суді апеляційної інстанції свідка ОСОБА_6 , вбачається, що ОСОБА_1 , який є його другом, подзвонив йому та попросив його сісти за кермо його автомобіля та поїхати з ним забрати його брата, на що він погодився. Вони домовились зустрітись на Печерській площі, куди він прийшов пішки, так як поруч там живе. Коли він прийшов на площу, то там вже були ОСОБА_1 та його брат ОСОБА_5 , а потім ще підійшов ОСОБА_3 . Вони поспілкувалися, а потім сіли в автомобіль та поїхали на вул. Тичини. Коли вони приїхали, він заглушив автомобіль і всі вийшли з нього на вулицю, потім він машинально віддав ОСОБА_1 ключі від автомобіля. Брат ОСОБА_1 пішов забирати сумку, а вони в цей час стояли на вулиці біля автомобіля. В той момент, коли до них під`їхали працівники поліції та попросили надати документи, то вони вже близько п`яти хвилин стояли біля автомобіля, ніхто вже автомобілем не керував. Спочатку працівники поліції перевірили документи на автомобіль, які їм надав ОСОБА_1 , їх кармани та автомобіль, а потім запропонували ОСОБА_1 проїхати з ними на огляд до лікарні, але причин цьому не назвали. ОСОБА_1 погодився, віддав йому ключі від автомобіля та поїхав з ними здавати аналіз. Після цього він сів за кермо автомобіля та поїхав на вул. П. Запорожця, щоб звідти забрати ОСОБА_1, щоб його брат ОСОБА_5 довго не чекав, так як йому треба було не запізнитись на поїзд. Також зазначив, що він не казав працівникам поліції про те, що водієм був саме він, так як його про це ніхто не питав. Працівники поліції спитали лише про те, чий автомобіль та про документи на нього. Після цього ОСОБА_1 сказав, що вже буде сам з ними розбиратись та пояснив їм, що власником даного автомобіля є його брат, а він ним користується.

Такі пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_6 повністю узгоджуються з відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, який є неповним, та на якому зафіксовано лише те, що працівники поліції не зупиняли ОСОБА_1 під час керування ним транспортним засобом«PLYMOUTH NEON», державний номерний знак НОМЕР_1 , а вказаний автомобіль стоїть вже зупинений та працівники поліції пропонують ОСОБА_1 проїхати на огляд на стан наркотичного сп`яніння до медичного закладу на вул. П. Запорожця, 20, на що останній погоджується, вказуючи на те, що у нього ж іншого вибору не має, на що працівники поліції йому повідомили, що він може відмовитись від проходження огляду, але у цьому разі щодо нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, а також те, що він може на протязі 2 годин самостійно пройти такий огляд в медичному закладі, але ця послуга вже буде для нього платною. Після цього ОСОБА_1 сів до автомобіля працівників поліції та разом з ними поїхав до медичного закладу, однак, приїхавши до медичного закладу, на повторне запитання працівників поліції, чи він бажає пройти огляд у лікаря та, що у разі його відмови щодо нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, останній відмовився, вказавши на те, що огляд пройде самостійно, у зв`язку з чим відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Проте жодних даних, які б підтверджували факт того, що ОСОБА_1 саме 21 лютого 2023 року о 17 год. 25 хв., як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, що був складений того ж дня о 17 год. 45 хв., керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння або з ознаками такого, у матеріалах справи не має.

При цьому, ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування ж транспортним засобом слід розуміти як виконання

функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під

час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», правопорушення за ст. 130 КУпАП вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Крім того, Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2019 року в справі № 404/4467/16-а сформульовано правовий висновок, згідно з яким - само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, зокрема за порушення вимог п. 2.5 ПДР України, є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Отже, оскільки матеріалами справи не підтверджується та обставина, що ОСОБА_1 саме керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння або під час цього мав ознаки такого, то у нього і не виникало обов`язку проходити огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, а його відмова від проходження такого огляду не утворює складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, дані у протоколі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, адже не підтверджуються дослідженими під час апеляційного розгляду доказами, що дає підстави витлумачити всі сумніви на користь ОСОБА_1 та відкинути їх.

За таких обставин, оскільки достатні докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення відсутні, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - скасувати, а провадження у справі закритиза відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.