Справа № 362/700/23 суддя в І-й інстанції Дорошенко В.М.
Провадження № 33/824/3975/2023 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 вересня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29 грудня 2022 року серії ААБ №230871 29 грудня 2022 року о 22 год. 25 хв. в смт. Дослідницьке по вул. Сільськогосподарській, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Vectra, д.н.з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується зібраними доказами, які на переконання суду є належними та допустимими.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує про те, що працівники поліції незаконно звинуватили його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що в подальшому змусило його відмовитись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, спілкування відбувалось без участі понятих, що вимагає закон. Працівники поліції не повідомили, що вони застосовують відеофіксацію правопорушення, а про це зазначили лише в кінці складання всіх документів, про що було зазначено в оскаржуваній постанові. ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення зазначив, що він не згодний як з протоколом так і з твердженням працівників поліції, про що було зроблено запис в протоколі. З вказаним протоколом ОСОБА_1 категорично не згодний, оскільки працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб, не роз`яснили йому права та те, що їх спілкування та оформлення фіксується на відеозапис. Працівниками поліції порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки не дотримано процедури оформлення результатів огляду, що вказує на недопустимість доказів, зібраних в даному провадженні. За таких обставин, особа не може бути притягнута до адміністративної відповідальності, а адміністративна справа має бути закрита. Головним аргументом суду в розгляді даної справи стали письмові матеріали в яких водій не заперечував про перебування в стані алкогольного сп`яніння і тому суд визнав його винуватим. Однак, суд повністю відхилив та не надав оцінку запереченню висловленому в протоколі про адміністративне правопорушення правопорушником, а формально зупинився на даному факті та вказав, що правопорушник визнав факт вживання алкоголю, а саме пива на роботі. Суд не встановив всіх обставин справи в розрізі правильності процедури огляду, а в оскаржуваному рішенні послався на достатність доказів. Суд не надав оцінку тому, що відеозапис складений працівниками поліції відображає запис, фрагментами, а не суцільно, що виключає фіксацію іншого спілкування з працівниками поліції, де вони погрожують забрати автомобілі на штрафмайданчик в разі «сильного опирання». ОСОБА_1 вказує, що працівники поліції навмисно створили штучний доказ на якому зафіксовано відмову від проходження огляду в медичному закладі, хоча на незафіксованій на відео частині спілкування він вказував, що бажає пройти такий огляд.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вказує про те, що він не був в жодному судовому засіданні, про прийняте рішення дізнався лише коли його зупинили на авто дорозі Київ-Одеса та вказали про прийняте рішення. Про прийняте рішення ОСОБА_1 не було повідомлено ні через портал «Дія» ні якимось іншим способом. Представник також не повідомив його у зв`язку з тим, що він перебував у відрядженні за межами України. У зв`язку з тим, що рішення прийнято у його відсутність, він не знав про його існування та не мав можливості ознайомитись з рішенням та вчасно подати апеляційну скаргу, строк пропущено з поважних причин.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки апеляційний суд не повідомив.

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Устенка І.О. надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату. Клопотання обґрунтоване тим, що адвокат перебуває у черговій відпустці за 2023 рік та перебуває за межами Київської області. Натомість, подане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки жодних доказів на підтвердження викладених в клопотанні обставин, адвокат суду не надав.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд вирішив розглядати справу за відсутності учасників справи, які були належним чином повідомлені про час та дату розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги в частині поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст.7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Васильківського міськрайонного суду Київської області винесена 01 червня 2023 року. Строк на апеляційне оскарження обраховується з дня винесення постанови, а тому останнім днем на апеляційне оскарження постанови, з урахуванням вихідних днів, було 12 червня 2023 року. При цьому, апеляційна скарга подана 31 липня 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження (а.с. 62).

З матеріалів справи вбачається, що справа перебуває у провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області з 07 лютого 2023 року. В жодне із призначених місцевим судом засідань, будучи належним чином повідомленими, ні ОСОБА_1 ні його захисник Устенко І.О. не з`явилися. При цьому, захисник неодноразово подавав клопотання про перенесення розгляду справи.

ОСОБА_1 та його захисник Устенко І.О. були належним чином повідомлені про судове засідання, призначене на 01 червня 2023 року. Зазначене підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 52, 53).

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, ОСОБА_1 вказує, що про прийняте рішення він дізнався лише коли його зупинили працівники поліції. При цьому, про оскаржуване рішення його не було повідомлено ні через портал Дія, ні якимось іншим способом.

Вказуючи на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, скаржник не звернув уваги, що ст. 294 КУпАП початок перебігу строку на апеляційне оскарження пов`язує з днем винесення постанови, а не з моментом отримання її копії.

В даному випадку, ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про дату розгляду справи, не був позбавлений можливості після розгляду справи та в межах строку на апеляційне оскарження, звернутися до суду з заявою про отримання копії постанови, ознайомитися з її змістом, за потреби звернутися до фахівця в галузі права та відповідно подати апеляційну скаргу у встановлений строк. Однак, цього не зробив та не надав суду апеляційної інстанції доказів того, що він звертався до суду після розгляду справи, дата якої йому була відома, в межах строку на апеляційне оскарження з метою отримання постанови і що йому її не видали з будь-яких причин.

За таких обставин, апеляційний суд вважає причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду не поважними, а відтак, апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику у відповідності до приписів ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Керуючись ч. 2 ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2023 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв