Провадження № 33/801/916/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошин С. В.
Доповідач: Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т. О., за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Головенка Є. В., розглянувши апеляційну скаргу адво-ката Головенка Євгена Васильовича на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2023 року про притягнення до адмініс-тративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі 797, громадянина України, працюючого охоронцем у ВТБ, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , за части-ною першою статті 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 09 липня 2023 року серії ААД № 432202, складеним о 00.10 годині у м. Вінниці по вул. Пирогова, 133 поліцейським взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП у Він-ницькій області ДПП молодшим лейтенантом поліції Колосом О. Р., увечері 08 липня 2023 року о 23.55 годині у м. Вінниці по вул. Пирогова, 133 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Zongshen ZS 205 GS», дер-жавний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом по-рядку водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу, що підтвер-джується відеофіксацією портативними відеореєстраторами № 472799, № 472795. Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною пер-шою статті 130 КУпАП.

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08 ве-ресня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, на нього накладене адмі-ністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 536,80 гривень судового збору.

Не погоджуючись із такою постановою судді суду першої інстанції, захис-ник ОСОБА_1 адвокат Головенко Є. В. оскаржує її в апеляційному по-рядку, просить дану постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення у діях підзахисного. Вважаючи оскаржувану постанову незаконною, необґрунтова-ною, винесеною без з`ясування істотних обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, адвокат обгрунтовує апеляційну скаргу недоведеністю факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а наявні в матеріалах справи відеозапис із нагрудних камер поліцейських та ка-мер відеоспостереження не підтверджують такого факту, оскільки з них не уба-чається особа водія. Беручи до уваги, що матеріалами справи не підтверджу-ється твердження працівників поліції про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, адвокат вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення по апеляційній скарзі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Головенка Є. В., ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши її у межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підля-гає з огляду на наступне.

Статтею 245 КУпАП визначені завдання провадження у справах про адмі-ністративні правопорушення. Це своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясу-вання обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання ухваленої постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до норм статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністра-тивне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та ін-ші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення-ми особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа ) при роз-гляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішен-ня справи.

Згідно із частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений до-водами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм про-цесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не до-сліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. Згідно з пунктом дру-гим частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скар-гу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відпо-відальність за керування транспортними засобами особами у стані алкоголь-ного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вжи-вання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із вимогами пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з ме-тою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швид-кість реакції.

Ураховуючи склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, обєктивна сторона цього правопорушен-ня полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у передачі керування транс-портними засобами особі, яка перебуває у стані такого спяніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Відповідно до пункту другого розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спя-ніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 ро-ку за № 1413/27858, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних за-собів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної по-ліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Згідно з пунктом третім розділу І цієї Інструкції озна-ками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка змі-на забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обста-новці. Огляд на стан спяніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволе-них до застосування Міністерством охорони здоров`я України та Держспожив-стандартом або лікарем закладу охорони здоровя ( пункт шостий розділу І Інс-трукції ).

Як убачається із матеріалів цієї справи, зокрема, протоколу про адміністра-тивне правопорушення від 09 липня 2023 року серії ААД № 432202, складеним о 00.10 годині у м. Вінниці по вул. Пирогова, 133, пізно ввечері 08 липня 2023 року о 23.55 годині у м. Вінниці по вул. Пирогова, 133 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Zongshen ZS 205 GS», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від прохо-дження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмо-вився на місці зупинки транспортного засобу. Нічна подія за участі ОСОБА_1 зафіксована портативними відеореєстраторами № 472799, № 472795 на-грудних камер поліцейських. Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушен-ня вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху. До протоколу про адміністра-тивне правопорушення додане направлення водія транспортного засобу до ме-дичного закладу на огляд з метою виявлення стану його сп`яніння, у якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Також до протоколу про адміністративне правопорушення від 09 липня 2023 року доданий відеозапис з нагрудних камер поліцейських, яким зафіксо-вана подія за участі ОСОБА_1 . З наданого працівниками поліції відеоза-пису слідує, що під час їхнього спілкування з ОСОБА_1 у нього були виявлені типові зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано йому пройти огляд на такий стан. На вказану пропозицію працівників поліції водій відмовився пройти огляд, що було зафіксовано нагрудними камерами полі-цейських.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні пе-редбаченого частиною першою статті 130 КУпАП адміністративного правопо-рушення, суд першої інстанції дійшов висновку, що його вина цілком доведена матеріалами справи. Факт відмови ОСОБА_1 від проходження у вста-новленому порядку огляду на стан сп`яніння зафіксований відповідними, на-лежними достовірними та достатніми доказами, які узгоджуються між собою та є підтвердженням наявності у діях останньої складу адміністративного право-порушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, яке вирази-лося у його відмові як особи, яка керувала транспортним засобом, від прохо-дження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За викладених фактичних, об`єктивних обставин справи з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній постанові від 08 вересня 2023 року, слід погодитися, оскільки вони є правильними, дослідженими в установ-леному порядку, справедливими.

Оскаржуючи постанову суду першої інстанції, єдиним доводом в апеляцій-ній скарзі адвокат зазначає те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував та відсутні докази, що беззаперечно підтверджують зворотне.

Однак такі доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, оскільки згідно із відеоматеріалами з камери Муніципального ситуаційного центру по вул. Пирогова у м. Вінниці слідує, що під час руху зупиненого поліцейськими у подальшому транспортного засобу ним керувала лише одна особа, жодних ін-ших осіб як пасажирів не було. Після падіння мотоциклу його також підіймала лише одна особа, яка встановлена поліцейськими як ОСОБА_1 . Надалі згідно із відеозаписами з нагрудних камер поліцейських біля мотоциклу «Zongshen ZS 205 GS», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебував лише ОСОБА_1 і лише згодом підійшов вочевидь знайомий йому чоловік із пи-танням чи не міг водій спокійно дістатися дому. У той же час на численні пи-тання поліцейських ким здійснювалося керування мотоциклом, ОСОБА_1 однозначної відповіді так і не надавав, вказуючи, що йому це невідомо, а після пред`явлення відеозапису з камер спостереження, вказував, що керував «пес», і зрештою, що керував його товариш, а він був пасажиром та після падіння това-риш втік. Така неодноразова зміна позиції особи, притягнутої до адміністратив-ної відповідальності, не може бути розцінена інакше, аніж намагання ОСОБА_3 уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, тим більше, що наявність інших осіб під час керування транспортним засобом об`єктивно не встановлено та не доведено. Тобто належить стверджувати про неправди-вість аргументів скаржника, а наявними у справі доказами беззаперечно під-тверджується керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Слід також вказати, що ОСОБА_1 в установленому законом порядку дії працівників поліції не оскаржував та протиправність їхніх дій не довів. У протоколі про адміністративне правопорушення жодних власних зауважень не зазначив, відмовившись проставити у ньому свій підпис.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Положеннями частини першої статті 130 КУпАП передбачено, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до вста-новленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притяг-нення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, тому апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

У пункті двадцять сьомому постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам роз`яснено, що при розгляді справ про адміністративні пра-вопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, слід ураховувати, що стан сп`я-ніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встанов-леного законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати у протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністра-тивної відповідальності.

ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що зафіксовано технічними засобами відеозапису. У такому випадку дії працівників поліції відповідають вимогам статті 266 КУпАП.

За викладених обставин, доводи, на які посилається адвокат, не дають під-став для скасування судового рішення як незаконного, не впливають на пра-вильність висновку суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, у цілому не свідчать про порушення судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права. З урахуванням наведеного, вимогу апеляційної скарги про необхідність скасу-вання оскаржуваної постанови суду першої інстанції апеляційний суд вважає необґрунтованою, безпідставною та не знаходить законних, грунтовних мож-ливостей для її задоволення.

Україна як Висока Договірна Сторона Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному, хто пере-буває під її юрисдикцією, право на справедливий суд, закріплене у статті 6 цієї Конвенції, згідно із пунктом першим якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і без-стороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про ви-конання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейсь-кого суду як джерело права.

Вимога пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і осно-воположних свобод щодо обґрунтування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в за-лежності від характеру рішення ( Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, Європейський суд з прав людини, від 10 лютого 2010 року; Проніна проти України, № 63566/00, § 23, Європейський суд з прав людини, від 18 липня 2006 року ). Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості до-казів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як пра-вило, з точки зору наявності у ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови у прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто та-кими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді впли-нути на результат розгляду справи.

Як уже зазначалося, з урахуванням викладеного, апеляційний суд не знахо-дить законних, ґрунтовних та об`єктивних підстав для скасування правильної, законної та врешті справедливої постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Якубишена Максима Станіславовича адвока-та Головенка Євгена Васильовича залишити без задоволення.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08 ве-ресня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за частиною першою статті 130 КУпАП зали-шити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною, касаційному оскарженню вона не підлягає.

Суддя

Вінницького апеляційного суду Т. О. Денишенко