Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 3/641/2061/2023Справа №: 641/3649/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Музиченко В.О., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

-за ч. 3 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

19 червня 2023 року о 16 годині 09 хвилин ОСОБА_1 , керував автомобілем «ВАЗ-21013» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в районі буд. № 10/14 по просп. Петра Григоренка в м. Харкові з ознаками наркотичного спяніння а саме: підвищена рухливість ходи; розширені зіниці очей які не реагують на світло; почервоніння обличчя. Від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД, водій ОСОБА_1 відмовився під відеофіксацію. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в тому числі телефонограмою. В телефонній розмові клопотав про розгляд справи без його участі, однак письмово такого клопотання не надав, причини неявки суду не повідомив.

Суд вважає, що з аналізу пунктів 99, 99-1, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, слідує, що у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику з відповідною відміткою.

До повноважень суду не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 15.12.2021 у справі № 194/1422/19, від 23.09.2021 у справі № 757/56776/20-ц.

Крім того, відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_1 неодноразово направлено повістки про виклик до суду, однак, конверти поветрались поштовим оператором з відміткою «адресат відсутній».

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута у відсутність правопорушника, якщо він був своєчасно повідомлений про день та час розгляду справи.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 у розумні інтервали часу не вжив жодних заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому провадження та не скористався своїм правом, забезпеченим судом, надати особисто доводи в обґрунтування своєї позиції, суд вважає, що він був повідомлений про місце, дату і час розгляду справи належним чином.

У зв`язку з наведеним, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 ..

Суд, дослідивши додані до адміністративного протоколу матеріали, вважає доведеною вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 030917 від 19.06.2023, яким встановлені обставини та факт правопорушення, а також, в якому ОСОБА_1 вказав про відмову від надання пояснень;

- довідкою поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону 4 УПП в Харківській області ДПП Віталія Тарасенка встановлено, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія;

- згідно відеозапису нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом ВАЗ-21013 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був припаркований на території АЗК. Однак, працівником поліції на місці, за запитом у присутності відповідальної особи адміністратора АЗК оглянуто відеозапис з камер спостереження АЗК, даний огляд зафіксовано на камеру, де видно, як саме ОСОБА_1 19.06.2023 о 16:09 год. під`їхав на транспортному засобі ВАЗ-21013 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на територію АЗК, де зупинився біля колонки для заправки та вийшов з водійського місця. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 відмовився під відеозапис;

- згідно направлення водія на огляд від 19.06.2023 до медичного закладу, ОСОБА_1 не проходив такий огляд через відмову;

- з копій постанов Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.02.2023 та Московського районного суду м. Харкова від 15.03.2023, ОСОБА_1 двічі протягом року притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- згідно довідки ТСЦ 6341 з облікової картки № 183472639 від 17.08.2007, транспортний засіб ВАЗ-21013 д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 ..

Інших об`єктивних доказів, які б спростовували наведені у протоколі про адміністративне правопорушення факти, судом не встановлено.

До доводів ОСОБА_1 при складанні протколу про те, що відеозапис з камер спостереження АЗК є недопустимим доказом, оскільки його огляд знятий на телефон працівника поліції, а не вилучений у порядку КПК України за ухвалою суду є неспроможними, оскільки нормами КУпАП не передбачено окремої процедури збирання цифрових доказів через ухвалу суду.

Крім того, статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів.

З наданої до матеріалів справи копії відеозапису чітко вбачажється, як 19.06.2023 о 16:09 год. до колонки АЗК під`хав транспортний засіб ВАЗ-21013 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та з місця водія вийшов саме ОСОБА_1 ..

Суд, аналізуючи вказані докази у сукупності з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, вважає, що своїми діями, які виразились у порушенні п. 2.5 ПДР України, ОСОБА_1 вчинив дії, передбачені частиною першою статті 130 КУпАП, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи особу правопорушника та обставини справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 покарання у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами без конфіскації транспортного засобу, оскільки автомобіль ВАЗ-21013 д.н.з. НОМЕР_2 не є у приватній власності ОСОБА_1 , а відомостей про наявність у нього у власності інших транспортних засобів суду не надано.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня поточного року.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч. 3 ст. 130, 268 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір» суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності, застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років без конфіскаці транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя - В. О. Музиченко