Провадження № 33/801/837/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач: Якименко М. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його адвоката Деркача В.Г., та адвоката потерпілого Жукова В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 серпня 2023 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинене правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17 серпня 2023 року провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою визнати винним водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник вказує на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, вважає, що суд допустив порушення норм процесуального права, оскільки надав невірну оцінку наявним у справі доказам та неправильно застосував норми матеріального права. Суд допустився спрощеного підходу до розгляду справи, оскільки його, як потерпілого, у порушення ст. 269 КУпАП не викликали до суду. Закриваючи провадження у справі , суд прийшов помилкового висновку, адже наявні в справі докази підтверджують вину правопорушника.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції адвокат Жуков В.П.. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на викладені у ній доводи.

Правопорушник та його адвокат заперечили щодо апеляційної скарги, просили постанову залишити без змін. Зазначили, що у Осадчого не було об`єктивної можливості уникнути ДТП, оскільки ОСОБА_2 рухався на недопустимій швидкості, що підтверджується гальмівним шляхом та у Осадчого була обмежена видимість, в зв`язку з наявністю припаркованих автомобілів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його адвоката та адвоката Жукова В.П., суддя вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на таке.

Згідно зі ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тому, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 117679 від 25.07.2023, який є одним із доказів у справі, водій ОСОБА_1 25.07.2023 о 08 год 10 хв в м. Вінниця по проспекту Космонавтів, 42, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_1 не був уважним на перехресті рівнозначних доріг не надав дорогу транспортному засобу «Samsung SM7» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , що наближався праворуч, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 16.12, 12.1, 2.3б Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

За змістом диспозиції ст.124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

П.16.12 ПДР України встановлено, що на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв. На будь-якому нерегульованому перехресті трамвай, незалежно від напрямку його подальшого руху, має перевагу перед нерейковими транспортними засобами, що наближаються до нього по рівнозначній дорозі.

Відповідно п.12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

П.13.1 ПДР України встановлено, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно п.13.3 ПДР України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху. за наявності перешкоди дати дорогу повинен водій транспортного засобу, що рухається на спуск.

Згідно п.13.4 ПДР України, якщо зустрічний роз`їзд утруднений, водій, на смузі руху якого є перешкода чи габарити транспортного засобу, яким він керує, заважають зустрічному руху, повинен дати дорогу.

Відповідно до п. 2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Приймаючи рішення про закриття адміністративної справи у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина не доведена матеріалами справи, оскільки водієві при виїзді на перехрестя була обмежена оглядовість через неправильно припаркований автомобіль марки «Toyota». При цьому бідь-яких належних доказів на підтвердження факту, що ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП до протоколу не долучено.

Однак з таким висновком суду не можна погодитись.

Зі змісту ст.283 КУпАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки належним чином не проаналізував наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, не дав їм належної оцінки та зробив висновки, які суперечать матеріалам справи. При цьому його висновки суперечать нормам матеріального права.

Під час розгляду справи, суд не вжив заходів для встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення справи, а саме не отримав пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , який є потерпілим.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Згідно з ч.2 ст.255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, перевіркою суддею апеляційної інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, встановлено, що в справі наявні наступні докази, а саме: - протокол про адміністративне правопорушення; схема наслідків ДТП та пояснення учасників ДТП.

Аналізуючи склад адміністративного правопорушення слід зазначити наступне.

Так, об`єктом даного проступку є відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності.

Об`єктивна сторона виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до схеми місця дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Volkswagen Jetta» не дотримався вимог п.п. 16.12, 12.1, 2.3б ПДР. Оскільки своїми діями не був уважним на перехресті рівнозначних доріг та не надав дорогу транспортному засобу «Samsung SM7» під керуванням водія ОСОБА_2 , що наближався праворуч, в наслідок чого здійснив зіткнення за автомобілем марки «Samsung SM7».

Дії ОСОБА_1 знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією даної пригоди та наслідками у виді механічних пошкоджень, та в його діях вбачаються ознаки порушення вимог п.п. 16.12, 12.1, 13.1, 2.3б ПДР, що свідчить про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, не дотримання елементарних правил безпеки дорожнього руху і призвело до зіткнення транспортних засобів, тобто дії ОСОБА_1 безпосередньо знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією даної пригоди та наслідками у виді технічних пошкоджень.

Відтак даними доказами підтверджено його вину.

На дані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, та не перевіривши належним чином докази, які мають суттєве значення для повного та об`єктивного розгляду, внаслідок чого безпідставно закрив провадження в справі у зв`язку із відсутністю складу правопорушення.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції фактично зробив висновок , що дії водія ОСОБА_1 не суперечать ПДР.

Суддя апеляційного суду наголошує на тому, що обмежена оглядовість не виключає обов`язок водія ОСОБА_1 в даній дорожній обстановці дотримуватись п.п. 16.12, 12.1, 13.1, 2.3б ПДР, що останнім зроблено не було.

Порушення ОСОБА_1 вказують на наявність в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинене ДТП.

Вказане узгоджується з вище переліченими доказами, жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, в сукупності підтверджують вину скаржника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що судом першої інстанції не вжито заходів щодо виклику на отримання пояснень від іншого учасника події ДТП ОСОБА_2 , чим порушено його права, так як останній був позбавлений викласти свою позицію щодо обставин справи.

Дані обставини свідчать про грубе порушення судом норм процесуального права.

Таким чином, судом першої інстанції розглянуто справу однобічно та прийнято рішення без з`ясування та перевірки всіх обставин вчинення адміністративного правопорушення 25.07.2023 за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . В свою чергу, суд першої інстанції не вчинив усіх дій, спрямованих на встановлення фактичних обставин справи, не з`ясував чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Тому, дослідивши схему ДТП, в тому числі зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, інші наявні у справі докази , заслухавши пояснення учасників ДТП, суддя апеляційної інстанції дійшла висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вище зазначеного правопорушення вимог п.п. 16.12, 12.1, 13.1, 13.3, 13.4, 2.3б ПДР, і як наслідок безпідставності висновків суду першої інстанції щодо необхідності закриття провадження у справі у зв`язку із відсутності складу правопорушення.

Доводи апеляційної скарги знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, спростовують висновків суду та дають підстав вважати що судом першої інстанцій було порушено норми процесуального права та матеріального права , що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, в тому числі, скасувати постанову та закрити провадження у справі; або скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Виходячи з матеріалів справи, враховуючи вимоги ст.ст. 23, 33 КУпАП, характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та його наслідки, обставини, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, дані про його особу, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також, що метою адміністративного стягнення є виховання особи, апеляційний суд вважає необхідним визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 серпня 2023 року - скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 гривень.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Якименко