ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Черков В.Г., при секретарі судового засідання Кідрон О.М., за участі прокурора Чередниченко О.В., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань у Донецькій області ДСР Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відп овідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора Селидівського професійного ліцею, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

- за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 31.08.2023 року № 56, ОСОБА_1 , перебуваючи директором Селидівського професійного ліцею, тобто посадовою особою юридичної особи публічного права, в порушення підпункту «а» пункту 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та будучи суб`єктом відповідальності, 14.09.2021 року (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті Селидівського професійного ліцею за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Чернишевського, 9, не повідомила у встановленому законом порядку безпосереднього керівника про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення щорічної винагороди особовому складу Селидівського професійного ліцею, в тому числі і своїй невістці, ОСОБА_2 , наказом від 14.09.2021 № 226, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 31.08.2023 року № 57, ОСОБА_1 , перебуваючи директором Селидівського професійного ліцею, тобто посадовою особою юридичної особи публічного права, в порушення підпункту «а» пункту 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та будучи суб`єктом відповідальності, 14.09.2021 року (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті Селидівського професійного ліцею за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Чернишевського, 9, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання наказу від 14.09.2021 № 226 про преміювання працівників Селидівського професійного ліцею, в тому числі своєї невістки ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 31.08.2023 року № 58, ОСОБА_1 , перебуваючи директором Селидівського професійного ліцею, тобто посадовою особою юридичної особи публічного права, в порушення підпункту «а» пункту 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та будучи суб`єктом відповідальності, 14.09.2021 року (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті Селидівського професійного ліцею за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Чернишевського, 9, не повідомила у встановленому законом порядку безпосереднього керівника про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення щорічної винагороди особовому складу Селидівського професійного ліцею, в тому числі і своїй невістці, ОСОБА_3 , наказом від 14.09.2021 № 226, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 31.08.2023 року № 59, ОСОБА_1 , перебуваючи директором Селидівського професійного ліцею, тобто посадовою особою юридичної особи публічного права, в порушення підпункту «а» пункту 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та будучи суб`єктом відповідальності, 14.09.2021 року (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті Селидівського професійного ліцею за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Чернишевського, 9, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання наказу від 14.09.2021 № 226 про преміювання працівників Селидівського професійного ліцею, в тому числі своєї невістки ОСОБА_3 , чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 31.08.2023 року № 60, ОСОБА_1 , перебуваючи директором Селидівського професійного ліцею, тобто посадовою особою юридичної особи публічного права, в порушення підпункту «а» пункту 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та будучи суб`єктом відповідальності, 14.09.2021 року (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті Селидівського професійного ліцею за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Чернишевського, 9, не повідомила у встановленому законом порядку безпосереднього керівника про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення щорічної винагороди особовому складу Селидівського професійного ліцею, в тому числі і собі, наказом від 14.09.2021 № 226, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 31.08.2023 року № 61, ОСОБА_1 , перебуваючи директором Селидівського професійного ліцею, тобто посадовою особою юридичної особи публічного права, в порушення підпункту «а» пункту 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та будучи суб`єктом відповідальності, 14.09.2021 року (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті Селидівського професійного ліцею за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Чернишевського, 9, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання наказу від 14.09.2021 № 226 про преміювання працівників Селидівського професійного ліцею, в тому числі і себе, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 15.09.2023 вказані справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, об`єднані в одне провадження.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, факт правопорушення визнала.

За змістом статей 245, 280, 283 КУпАП для прийняття законного та обґрунтованого рішення слід забезпечувати всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи.

Так, відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» близькі особи - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.

Згідно п. 10 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Наказом Департаментом освіти та науки ДОДА від 26.11.2019 № 325/165-19к, ОСОБА_4 призначено на посаду директора Селидівського професійного ліцею.

Згідно статуту Селидівського професійного ліцею, затвердженого наказом заступника Міністра освіти і науки України від 15.07.2014 № 425, Селидівський професійний ліцей є юридичною особою і підпорядковується Міністерству освіти і науки України.

Статтею 81 Цивільного кодексу визначено, що юридична особа публічного права є юридична особа, яка створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Тобто, Селидівський професійний ліцей є юридичною особою публічного права.

Відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, а тому з урахуванням вказаного положення закону ОСОБА_4 , як директор Селидівського професійного ліцею, є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Наказом Селидівського професійного ліцею від 01.12.2011 № 118-к ОСОБА_5 призначено на посаду майстра виробничого навчання з 01.12.2011, яка 14.07.2012 вийшла заміж за сина ОСОБА_4 - ОСОБА_6 та змінила своє прізвище на « ОСОБА_1 ».

Наказом Селидівського професійного ліцею від 22.02.2005 № ОСОБА_3 призначено на посаду майстра виробничого навчання з 22.02.2005, яка 07.03.2014 вийшла заміж за сина ОСОБА_4 - ОСОБА_9 .

Наказом Селидівського професійного ліцею від 14.09.2021 № 226 встановлено щорічну винагороду особовому складу Селидівського професійного ліцею, в тому числі і ОСОБА_2 у розмірі 1736 грн., ОСОБА_3 - 2000 грн., та собі - 8566 грн.

Отже встановлено, що ОСОБА_4 , будучи директором Селидівського професійного ліцею, наказом від 14.09.2021 № 226 вирішила питання щодо щорічної винагороди працівників ліцею, в тому числі щодо близької особи - невістки ОСОБА_2 .

Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів. Безпосередній керівник особи або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади протягом двох робочих днів після отримання повідомлення про наявність у підлеглої йому особи реального чи потенційного конфлікту інтересів приймає рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, про що повідомляє відповідну особу. Національне агентство у випадку одержання від особи повідомлення про наявність у неї реального, потенційного конфлікту інтересів упродовж семи робочих днів роз`яснює такій особі порядок її дій щодо врегулювання конфлікту інтересів.

При цьому, відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

Отже, закон допускає необмежене коло обставин та ситуацій, що можуть свідчити про наявність приватного інтересу чи зумовлювати його виникнення за певних умов.

Приблизний перелік позаслужбових стосунків із фізичними чи юридичними особами, що можуть зумовлювати виникнення приватного інтересу: сімейні стосунки, особисті стосунки, дружні стосунки, стосунки, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях. При вирішенні питання щодо наявності приватного інтересу у сфері службових повноважень як складової конфлікту інтересів слід у кожному випадку враховувати конкретні обставини, відносини та зв`язки особи, обсяг її службових/представницьких повноважень під час прийняття того чи іншого рішення.

Суперечність полягає в тому, що, з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий або немайновий), а з іншого, особа, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу.

Таким чином, особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймаючи те чи інше рішення (вчиняючи ту чи іншу дію) по суті стоїть перед вибором задоволення публічного інтересу (на користь держави, територіальної громади) або приватного інтересу (власних інтересів, інтересів близьких осіб).

Однак, навіть за умови, що особа, маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупереджені рішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідні роз`яснення містять Методичні рекомендації НАЗК стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції.

Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , будучи директором Селидівського професійного ліцею, порушила вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», а саме: не повідомила належним чином про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час вирішення питання щодо щорічної винагороди працівників ліцею, в тому числі щодо близької особи (невісток, а також себе), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-7 КУпАП, та не самоусунувшись в умовах реального конфлікту інтересів, 14.09.2021 особисто підписала накази щодо щорічної винагороди працівників ліцею, де серед працівників були - її невістки та вона сама, тобто вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 2 статті 172-7 КУпАП.

В той же час, відповідно до ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

При вивченні матеріалів справи, судом було встановлено, що правопорушення було вчинене 14.09.2021; сам протокол про адміністративне правопорушення складений тільки 31.08.2023 та відповідно до супровідного листа направлений 05.09.2023 до Селидівського міського суду Донецької області й отриманий останні 08.09.2023. Але 08.09.2023 секретарем суду було складено протокол про неможливість автоматизованого розподілу судової справи між суддями, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи, тому автоматизований розподіл даної справи відбувся тільки 12.09.2023.

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

КУпАП не передбачено продовження строків накладення адміністративних стягнень, у разі їх закінчення провадження у справі підлягає безумовному закриттю (без накладення адміністративного стягнення) попри встановлення судом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. У цьому випадку правопорушник не несе за свою протиправну поведінку установленої законом міри відповідальності, яка застосовується, в тому числі, з метою його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, а отже, не виконуються завдання цього Кодексу, у тому числі через незадовільну роботу державних інституцій.

В той же час, правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Так, з положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в порушенні провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.

Виходячи зі змісту статті 38 КУпАП «Строки накладення адміністративного стягнення», таке стягнення накладається лише на винну особу. Відповідно, ця норма (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинна застосовуватись лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.

Тим більше, за своєю правовою природою звільнення від відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою обставиною.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) підтверджує цю правову позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».

З точки зору матеріального (сутнісного) підходу реабілітуючими визнаються обставини, за яких особа вважається непричетною до адміністративного правопорушення (у зв`язку із чим відновлюються її добре ім`я, репутація), а нереабілітуючими - обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.

Поділ підстав закриття провадження на реабілітуючи і нереабілітуючі має, насамперед, практичне значення щодо наслідків такої форми закінчення провадження у справі. Визнання обставини реабілітуючою/нереабілітуючою впливає на права та інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення.

Крім того, стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати низку обставин, в тому числі чи винна особа в його вчиненні.

Так, за матеріалами справи вбачається, що ОСОБА_4 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, що підтверджене протоколом про адміністративне правопорушення, матеріалами справи, тому її слід визнати винною у вчиненні правопорушення, пов`язаного з корупцією, але провадження закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та на підставі ст. 38 КУпАП провадження у справі закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Скарга на постанову суду до Дніпровського апеляційного суду може бути подано через Селидівський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Черков В.Г.