Справа № 347/2301/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю.С., з участю ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Косівського районного ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 та ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 252396 від 28.08.2023 року, складеного інспектором СРПП Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Слижуком Д.В., ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі викладений опис установлених обставин такого змісту:

«28.08.2023 року о 05 год. 45 хв., в с. Пістинь, вул. Центральна, керував автомобілем ВАЗ 210994, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Медичне освідчення на стан сп`яніння проводилось зі згоди водія в установленому порядку за допомогою приладу Драгер 6810. Принтер 5166, тест 5011, результат 0,33%.

Крім того, до суду надійшов протокол серії ААД № 252389 від 28.08.2023 року, складеного інспектором СРПП Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Слижуком Д.В., що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 в, 2.1. а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП

У протоколі викладений опис установлених обставин такого змісту:

«28.08.2023 року о 05 год. 45 хв., в с. Пістинь, вул. Центральна, керував автомобілем ВАЗ 210994, д.н.з. НОМЕР_1 , без ременя пасивної безпеки та без посвідчення водія на право керування даним т/з»

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав частково, ствердив, що дійсно, має місце фат складення щодо нього двох протоколів про адміністративне правопорушення. При цьому ОСОБА_1 зазначив, що є неповнолітнім. Працівникам поліції було добре відомо про цей факт, оскільки вони двічі в нього уточнювали вік, під час складення протоколів. Однак складаючи протоколи, працівники поліції, не дозволили йому скористатися правовою допомогою, або хоча б присутністю законного представника.

ОСОБА_1 стверджував працівникам поліції, що його батьки за кордоном, однак є дід та баба, а також двоюрідна сестра, та її батьки. Однак працівники поліції вказаний факт проігнорували. У зв`язку з порушенням його законних прав ОСОБА_1 просив провадження у справі відносно нього закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши в сукупності всі докази, суд доходить наступного висновку.

Так, в матеріалах справи, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП наявні:

- роздруківка тестування Драгер (а.с.2);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 3);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4);

-копія постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст. 126 КУпАП (а.с.5);

- копія протоколу огляду тимчасового затримання транспортного засобу (а.с.6).

- рапорт інспектора СРПП Косівського РВП ГУНП в Івано- Франківській області Слижука Д.В про те, що в с. Пістинь було зупинено транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 . Під час перевірки документів водія, в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Драгер. Після чого на водія складено адміністративні матеріали (а.с. 7);

- відеозапис з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 8).

В матеріалах справи, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП наявні:

- копія протоколу серії ААД №252396 від 28.08.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.2)

- копія протоколу огляду тимчасового затримання транспортного засобу (а.с.3).

рапорт інспектора СРПП Косівського РВП ГУНП в Івано- Франківській області Слижука Д.В про те, що в с. Пістинь було зупинено транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 . Під час перевірки документів водія, в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Драгер. Також водій не мав посвідчення водія. Після чого на водія складено адміністративні матеріали (а.с. 7);

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із змісту протоколу та доданих до нього матеріалів вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є неповнолітнім.

Положеннями статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свободи громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, повага до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Правовий статус неповнолітніх в Україні визначається Конституцією України, а саме стаття 52 проголошує, що діти рівні у своїх прав незалежно від походження. А також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідується за законом.

Згідно положень 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших Законів України.

Стаття 13 КУпАП містить лише визначення віку неповнолітніх осіб, які вчинили адміністративне правопорушення та підлягають адміністративній відповідальності із застосуванням заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП.

Статтею 27 КУпАП встановлено, що інтереси неповнолітньої особи, яка притягується до адміністративної відповідальності мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Також, статтею 1 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» покладає здійснення соціального захисту і профілактики правопорушень серед дітей, зокрема, на Службу у справах дітей районних державних адміністрацій та кримінальну поліцію у справах дітей відділу поліції, діяльність яких здійснюється на принципах законності, застосування переважно методів виховання і переконання, що передбачають вжиття примусових заходів лише після вичерпання всіх інших заходів впливу на поведінку дітей, неприпустимості приниження честі і гідності дітей, жорстокого поводження з ними, тощо.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З огляду на викладене, враховуючи, що Кодексом України про адміністративні правопорушення не встановлено особливості провадження у справ про адміністративні правопорушення щодо неповнолітніх, з метою розгляду даної справи відповідно до засад статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя вважає за необхідне застосувати в даному випадку аналогію закону щодо порядку кримінального провадження відносно неповнолітніх.

Згідно частини другої статті 484 КПК України орган, який здійснює провадження щодо неповнолітнього зобов`язаний здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

Отже, аналізуючи вищевказане, вбачається, що при складанні протоколів порушено право на захист ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки складено протоколи відносно неповнолітньої особи за відсутністю законного представника чи захисника.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься відеозапис з нагрудних камер працівників суду, з якого вбачається, що місці зупинки транспортного засобу працівники поліції встановили неповнолітнього ОСОБА_1 , а також запитували про його батьків. Однак в подальшому жодного із законних представників неповнолітнього не було залучено при складані матеріалів справ про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідності до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Таким чином, за змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справах.

Отже, на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ч.2 ст. 126 КУпАП, надано протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 252389 від 28.08.2023 року, та серії ААД №252396 від 28.08.2023 року які не містять відомостей про присутність законного представника при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, а також про повідомлення щодо захисту прав та інтересів неповнолітнього до відповідних органів у справах дітей, а тому вбачається, що адміністративні протоколи складені з порушенням статті 256 КУпАП.

В матеріалах справи також відсутні відомості, щодо законного представника неповнолітньої особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що унеможливлює виклик у судове засідання законного представника та відповідно позбавляє права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності мати законного представника при розгляді даної справи в суді.

Суд звертає увагу, що оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та долучення доказів на підтвердження висунутого обвинувачення, належить до компетенції та обов`язку уповноваженої посадової особи, яка склала протокол, та яка висуває обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Лише чітке дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння свідчить про законність їх дій та допустимості висновків, викладених у протоколі, як доказу вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправні, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого законодавства, покладено на працівника поліції як на суб`єкта владних повноважень.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, та ч.2 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Ю. С. Кіцула