ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/27032/23

Провадження № 3/947/7134/23

27.10.2023 року

Суддя Київського районного суду м.Одеси Прохоров П.А., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Київського райсуду м.Одеси надійшов протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 13.08.2023 року о 08.55 годин ОСОБА_1 , знаходячись з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота) за адресою: АДРЕСА_2 вчинив відносно колишньої співмешканки та матері спільної дитини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме погрожував фізичною розправою, ображав, виражався в її адресу нецензурною лайкою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_2 є його колишньою співмешканкою, з якою він має спільну дитину. За декілька днів до 13.08.2023 року між ним і ОСОБА_2 виник конфлікт, пов`язаний з можливістю його спілкування з дитиною, у зв`язку з чим 11.08.2023 року він звернувся до органів опіки та піклування про встановлення порядку спілкування із дитиною. 13.08.2023 року він і ОСОБА_2 разом прогулювались з дитиною. В ході прогулянки між ними виник конфлікт, ОСОБА_2 почала забирати колиску з дитиною та викликала поліцію. Він особисто був у тверезому стані, ОСОБА_2 не ображав, нецензурною лайкою на її адресу не висловлювався.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат Баженов Д.В., посилаючись на доводи, викладені у письмових поясненнях, просив суд закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, зазначивши, що докази його винуватості відсутні.

ОСОБА_2 в судовому засіданні, посилаючись на доводи, викладені у письмових поясненнях, пояснила, що з ОСОБА_1 вона проживала з лютого 2023 року. Вони проживають в одному будинку, вона на 8 поверсі, а ОСОБА_1 на 9 поверсі. 12.08.2023 року вона спілкувалась з ОСОБА_4 по телефону з приводу того, як він може зустрічатись і спілкуватись з дитиною. Вона запропонувала, що кожного дня коли вона буде гуляти з дитиною, вона буде йому телефонувати. 13.08.2023 року о 07.30 годин вона зателефонувала ОСОБА_5 , після чого 08.30 годин вони зустрілись на вулиці. Туржанський С. був в сонцезахисних окулярах і мав при собі 2 пляшки води, тому вона подумала, що він п`яний. В ході прогулянки з дитиною ОСОБА_6 заявив, що хоче гуляти з дитиною самостійно без неї, почав її ображати та погрожувати застосувати відносно неї фізичне насильство, почав сварку, намагався відібрати у неї колиску з дитиною. Вона викликала поліцію, які виписали Туржанському заборонний припис. Потім зателефонувала своєму батьку, повідомила про те, що сталося.

Представник ОСОБА_2 адвокат Лашкевич Д.В. підтримав доводи, викладені у додаткових письмових поясненнях та просив суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КупАП.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що він є батьком ОСОБА_2 . Очевидцем подій 13.08.2023 року він не був, обставини події йому відомі зі слів доньки, яка йому зателефонувала, розповіла ситуацію що склалася, просила приїхати, однак він не зміг приїхати та надав рекомендації в телефонному режимі.

Ст. 280 КУпАП передбачені обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі: чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

Нормами ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

На підставі ст. 252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши надані суду докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Диспозицією ч. 1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Тобто, виходячи з граматичного тлумачення диспозиції даної норми КУпАП, орган поліції зобов`язаний при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначати конкретно в чому саме полягало домашнє насильство, а також вказати яка шкода заподіяна або могла бути заподіяна фізичному чи психологічному здоров`ю потерпілої, що прямо витікає з диспозиції статті (погрози, образи, чи переслідування, позбавлення житла, їжі, тощо) і це є обов`язковим.

Адміністративним правопорушенням є не будь-яке домашнє насильство, а те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Для правильної кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з підстав, передбачених ст.173-2 ч.1 КУпАП, факт порушення вказаних прав повинен бути відображений у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи непростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

В судовому засіданні встановлено, що з наявних матеріалів справи беззаперечно не встановлено, що ОСОБА_1 винний у вчиненні наведеного адміністративного правопорушення.

У якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суду надані протокол про адміністративне правопорушення, терміновий заборонний припис, форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, письмові заява і пояснення ОСОБА_2 .

Працівник поліції Шубіна І.О., яка викликалась у судове засідання за клопотанням ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що до протоколу долучений відеозапис. Однак, в матеріалах справи, зазначений відеозапис відсутній.

На питання суду про виріщення питання про направлення вказаних матеіалів для належного дооформлення учасники справи заперечували, проили продовжити розгляд за наявними матеріалами.

Відповідно до відповіді т.в.о. начальника УПП в Одеській області відеозаписи з нагрудних реєстраторів, зазначені у якості додатків до протоколу, знищенні після закінчення строку їх зберіганні.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Фактично у судовому засіданні досліджені пояснення ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , які мають між собою не вирішені питання щодо спілкування з дитиною. Надані суду пояснення суперечать одне одному та не підтверджені будь-якими фактичними даними.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду не надано, тобто будь-яких об`єктивних даних про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Також суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_7 оскільки останній є рідним батьком заявниці, не був очевидцем подій, а зазначені обставини відомі йому зі слів доньки.

Також, як вбачається з матеріалів провадження, у справі не було встановлено свідків правопорушення, які б об`єктивно могли підтвердити або спростувати обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, як протокол про адміністративне правопорушення, так і матеріали провадження не містять відомостей про спричинення діями ОСОБА_1 будь-яких наслідків.

Суд зазначає, що самі по собі погані стосунки між подружжям, судові спори щодо шлюбу, поділу майна, утримання дітей, вживання нецензурної лексики тощо не є безспірно вчиненням домашнього насильства.

Крмі того, суд не приймає до уваги як доказ винуватості ОСОБА_1 надану заявницею переписку між учасниками провадження у месенджері Вайбер, оскільки вказана переписка свідчить про неприязнені відносини між останніми, однак не надає суду відомостей про обставини подій саме 13.08.2023 року, які безпосередньо досліджуються судом в судовому засіданні.

На підставі досліджених доказів, судом встановлено, що в матерілах справи відсутні достатні докази, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та наявність в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопршунення не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, тому в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим, необхідно провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 251, 252 , 256 , 268 , 245 , 278 , 280 , 247п.1 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП - закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 діб до Одеського апеляційного суду.

Суддя Прохоров П. А.