СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/7301/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Жмудь Вікторія Олексіївна, розглянувши матеріали, які надійшли з УПП у м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, українця, громадянина України, який здобув вищу освіту, неодружений, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 28.08.2023 о 02 год. 20 хв. керував транспортним засобом «Toyota Rav 4», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , та рухався по вул. Кільцева дорога, 54/3 в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Зі згоди водія у встановленому законом порядку прослідували до лікаря нарколога до медичного закладу КНП «КМНКЛ» «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, 18, для освідування на стан сп`яніння. Під час огляду лікарем-наркологом Антоненко Т.В. водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сап`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні, яке відбулось 28.09.2023 о 09 год. 30 хв., водій ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки алкогольне не вживає. У медичному закладі він не відмовлявся від проходження огляду, однак, відмовився підписувати інформовану згоду на проведення огляду.

За клопотанням ОСОБА_1 судове засідання було відкладено на 09 год. 20 хв. 11.10.2023 року.

У судове засідання, призначене на 09 год. 20 хв. 11.10.2023, ОСОБА_1 не прибув. На адресу суду 10.10.2023 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про призупинення провадження по справі у зв`язку з перебування його на військовій службі або закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності, так й самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»). За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Також слід зазначити, що положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про призупинення провадження у справі на час перебування його на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період, слід зазначити, що положеннями КУпАП не передбачено підстав для зупинення провадження у справі за ст. 130 КУпАП, відтак, клопотання ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , які він надав у судовому засіданні 28.09.2023, а також ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративні правопорушення серії ААД № 372720 від 28.08.2023, який складений стосовно водія ОСОБА_1 ; направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.08.2023; відеозаписи із нагрудних відеокамер (відеореєстратрів) працівників поліції УПП в м. Києві ДПП, які містяться на диску DVD-R, суддя дійшла таких висновків.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, з вказаних норм вбачається, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Насамперед слід зазначити, що як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 372720 від 28.08.2023 та додатки до нього складені у відповідності до вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 №1395, а отже відповідає вимогам діючого законодавства.

У судовому засіданні встановлено, що водій ОСОБА_1 28.08.2023 о 02 год. 20 хв., у комендантську годину, керував транспортним засобом «Toyota Rav 4», д.н.з. НОМЕР_2 , та рухався по вул. Кільцева дорога, 54/3 в м. Києві. Під час спілкування з працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявленні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку - на місці зупинки, на що водій ОСОБА_1 відмовився, або у медичному закладі у лікаря-нарколога. Зі згоди водія ОСОБА_1 , останнього о 03 год. 27 хв. у встановленому законом порядку працівниками поліції було доставлено до лікаря-нарколога, а саме: до медичного закладу КНП «КМНКЛ» «Соціотерапія», що за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, 18 для освідування на стан сп`яніння. Під час огляду лікарем-наркологом Антоненком Т.В. , водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що було зафіксовано лікарем о 03 год. 50 хв.

Крім того, водію ОСОБА_1 працівниками поліції було роз`яснено, що відповідно до вимог чинного законодавства огляд водія проводиться протягом двох годин з моменту зупинки, тобто, огляд на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 мав пройти з 02 год. 20 хв. до 04 год. 20 хв.

Вказане в повному обсязі підтверджується матеріалами справи в їх сукупності, які ретельно досліджені у судовому засіданні.

Враховуючи наведене суддя, дійшла до висновку, що водій ОСОБА_1 не бажав за будь-яких умов та обставин проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які у сукупності не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є умисним, грубим та суспільно небезпечним, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Накладення такого стягнення на ОСОБА_1 відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, не відноситься, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З огляду на вище викладене та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 7, 9, 23, 401, ч. 1 ст. 130, ст. 245, 251, 252, 266, 280, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 к., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 к.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Святошинського

районного суду міста Києва В.О. Жмудь