Номер провадження: 33/813/1480/23
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Зєйналової А.Ф.к., адвоката Гончар Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за розгляд адміністративної справи судом в розмірі 536,80 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 12.04.2023 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки MAZDA номерний знак НОМЕР_1 по вул. І. Богуна, 93 в м. Херсоні на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)Суд першої інстанції не сповістив ОСОБА_1 належним чином про розгляд його справи;

2)Спірний протокол є виключно суб`єктивною думкою представника правоохоронного органу, не підтверджений приведеними до присяги показами свідків (працівники поліції не можуть бути свідками) та іншими засобами доказування, встановленими ст. 251 КУпАП;

3)Висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 суперечать як матеріалам справи, так і нормам матеріального права;

4)Відбулось порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки працівником поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його право пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, виписавши відповідне направлення. Тільки відмова від проходження огляду на стан сп`яніння в останньому є підставою для складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення адвоката Гончар Н.М., який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №044030 від 12.04.2023 року з якого вбачається, що 12.04.2023 року о 12:00 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAZDA номерний знак НОМЕР_1 по вул. І. Богуна, 93 в м. Херсоні з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з якого вбачається, що у ОСОБА_1 в результаті огляду, проведеного інспектором взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції, були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці, порушення мови;

-рапорт інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції з якого вбачається, що 12.04.2023 року близько 12:00 год. під час несення служби в денну зміну, екіпажем «Яхта-151» був зупинений транспортний засіб MAZDA номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , за порушення правил дорожнього руху. Під час перевірки документів та спілкування з водієм, у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, зіниці що не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці. Водію на місці зупинки, а саме за адресою: м. Херсон, вул. І. Богуна, 93, було запропоновано пройти огляд в спеціалізованому медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився в установленому законом порядку. На водія було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та постанову за ст. 125 КУпАП п.п. 9.5 Правил дорожнього руху. Тимчасово вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 , видано тимчасовий дозвіл на право керування;

-довідка з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 від 06.03.2015 року;

-відеозапис, який було долучено до матеріалів справи та з якого вбачається, що до транспортного засобу MAZDA номерний знак НОМЕР_1 підійшов працівник поліції, попросив надати водія документи. За кермом сидів ОСОБА_1 . Потім працівник поліції попросив, відкрити багажник та відчинити двері, надати транспортний засіб для поверхневого огляду. В ході бесіди із водієм у працівника поліції виникла підозра, що останній знаходиться в стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 запитав, що стало підставою для таких висновків, працівник поліції пояснила, що у нього є певні ознаки, за якими у працівників поліції є підстави вважати, що він знаходиться у стані наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці, які не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці, бліда шкіра. ОСОБА_1 відповів, що йому нещодавно вже пропонували проїхати до медичного закладу і він відмовився. Працівник поліції знов спитав чи проїде ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду. ОСОБА_1 сказав, що він хоче дочекатися дружину, і що вона скаже їхати чи ні. Працівник поліції пояснила, що дружина не є фахівцем у галузі права, тобто не є адвокатом, тому чекати на її приїзд ніхто не буде. Пояснила ОСОБА_1 , що він може набрати свого адвокати та отримати юридичну допомогу. Роз`яснила, процедуру проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння медичному закладі та наслідки, які настануть у зв`язку із відмовою від такого проходження. ОСОБА_1 відповів, що він не поїде до медичного закладу. Потім приїхала дружина ОСОБА_1 почала поводити себе агресивно, зухвало за що її було попереджено, що відносно неї також буде складено протокол. ОСОБА_1 зауважив працівникам поліції куди вони поїдуть, якщо лікарня, яка проводить огляд закривається у 14:00 год. Працівники поліції роз`яснили, що є інша лікарня, яка працює. Однак, ОСОБА_1 відмовився. Працівники поліції спитали ОСОБА_1 чи буде він чекати на двох свідків, щоб у їх присутності зафіксувати факт його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що він відповів, що не бажає чекати. Потім ОСОБА_1 підписав протокол. Також ОСОБА_1 було повідомлено про відсторонення від керування транспортним засобом.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідно до положень ст. 130 КУпАП, законодавцем встановлено, що водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа, не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння, не допускається.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19.12.2008 року), судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що Законом України від 16.02.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», внесено зміни, зокрема до ст. 266 КУпАП, що набрали чинності 17.03.2021 року. При цьому апеляційний суд звертає увагу, що після цих змін до КУпАП з 17.03.2021 року свідки проходження огляду водієм на стан сп`яніння залучаються лише у випадку неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

У зв`язку із вищевикладеним, посилання ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі на те, що спірний протокол є виключно суб`єктивною думкою представника правоохоронного органу, оскільки не підтверджений приведеними до присяги показами свідків (працівники поліції не можуть бути свідками) та іншими засобами доказування, встановленими ст. 251 КУпАП, не заслуговують на увагу. Крім того, як вбачається із наданого відеозапису, ОСОБА_1 відмовився на прохання поліцейських чекати на свідків, які б засвідчили його відмову.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ Україні від 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція).

Підпунктом 1.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з підпунктами 1.6 та 1.7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Зазначеною Інструкцією на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом передбачено лише проведення поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.12. Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Враховуючи те, що у водія ОСОБА_1 поліцейськими були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені у п.1.3. 1.4 Інструкції (поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови, зіниці очей не реагують на світло), водій повинен був на вимогу поліцейського пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я.

Зазначене спростовує доводи апеляційної скарги стосовно того, що особа яка склала протокол, в порушення вимог діючого законодавства, не пропонувала пройти та не проводила його огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці за допомогою технічних засобів, оскільки проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння передбачено лише у закладі охорони здоров`я.

Крім того, дослідженими матеріалами справи, а також із наданого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд у медичному закладі. Йому були роз`яснені наслідки такої відмови. Відповідне направлення наявне в матеріалах справи.

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до посилань ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, що порушило право ОСОБА_1 передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема права надавати пояснення, подавати докази, які були істотними для вирішення справи по суті з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи, а саме із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №044030 від 12.04.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 під особистий підпис було ознайомлено, що розгляд його справи відбудеться у Малиновському районному суді м. Одеси.

17.05.2023 року Малиновський районний суд м. Одеси сповістив ОСОБА_1 про розгляд його справи на 08.06.2023 року на 10:00 год., шляхом направлення на його мобільний телефон смс повідомлення. Із наявної у матеріалах справи довідки вбачається, що повідомлення про розгляд справи було доставлено у додаток Viber 17.05.2023 року об 11:14 год.

Ніяких клопотань, заяв щодо відкладення розгляду справи матеріали справи не містять.

За таких підстав, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність проведення розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 та його захиснику, який приймав участь у судовому засіданні, в повній мірі були надані можливості для захисту своїх прав, передбачених ст.268 КУпАП, чим відновлено його право на участь в судовому розгляді.

Інші твердження ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час дослідження доказів по справі, також жодних доказів, які б спростували правильні висновки суду першої інстанції не було долучено і до апеляційної скарги.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, та процесуальна поведінка апелянта, пов`язана з наданням ним пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами, не узгоджуються з дійсними обставинами справи, внаслідок чого розцінюються апеляційним судом, як спосіб самозахисту, обраний на власний розсуд, та спроба уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 порушуючи вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи.

Надавши правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова