Номер провадження: 33/813/112/23
Номер справи місцевого суду: 946/4870/22
Головуючий у першій інстанції Баннікова Н. В.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участі секретаря судового засідання Бойко В.В., представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Лупуленко О.П., представника потерпілої ОСОБА_2 Славицької З.І., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Лупуленко О.П. на постанову судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.09.2022, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.09.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.07.2022 року о 15.00 годині в с. Орлівка по вул. Бесарабська, 31 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Шевролет, днз НОМЕР_2 , не обрав безпечну швидкість руху, не був уважним, не пропустив автомобіль БМВ Х6, днз НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався справа, та скоїв із ним зіткнення. В результаті ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На дану постанову суду представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Лупуленко О.П. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 вересня 2022 року та матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції в Одеській області для належного оформлення, під час якого слід усунути наведені в постанові порушення і направити належно оформлений матеріал до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області для прийняття рішення у відповідності до норм КУпАП.

Доводи обґрунтовує тим, що: із пояснень ОСОБА_1 , в момент ДТП був у т/з марки CHEVROLET TACUMA 2007 p. нз НОМЕР_2 разом зі своєю дружиною, в якої пояснення відібрано не було. Також працівниками відділення №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області не встановлено чи були інші свідки ДТП та відповідно не було відібрано пояснень; не встановлено хто рухався по головній дорозі, з якою швидкістю рухались учасники ДТП, чи можливо було уникнути зіткнення. Більш того, водій автомобіля BMW Х6 н/з НОМЕР_3 ОСОБА_2 в своїх поясненнях упустила, що вона змінивши траєкторію руху, не переконавшись в безпечності маневру, внаслідок чого створила аварійну ситуацію; згідно схеми наслідків дорожньо-транспортної пригоди, що є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення, неможливо встановити яка з доріг була головною, адже на зазначеній схемі не зображено, ані жодного дорожнього знаку на перехресті та не міститься відомостей про їх відсутність, ані вказаного дорожнього покриття на дорогах перехрестя, де сталася дорожньо- транспортна пригода. Тобто з матеріалів справи об`єктивно не вбачається, що саме транспортний засіб марки BMW Х6 н/з НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 рухався по головній дорозі, а водій ОСОБА_1 керуючи т/з марки CHEVROLET TACUVA 2007 p. нз НОМЕР_2 не обрав безпечної швидкості руху та взагалі повинен був поступитися дорогою BMW Х6 нз НОМЕР_3 ; схема наслідків дорожньо-транспортної пригоди не відповідає дійсності, оскільки автомобіль BMW Х6 н/з НОМЕР_3 відображений не вірно на схемі. Автомобіль марки BMW Х6 нз НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 після зіткнення із т/з марки CHEVROLET TACUMA 2007 p. н/з НОМЕР_2 продовжила рух та зупинилась на відстані 7м. від місця ДТП. Дані обставини також свідчать, що автомобіль марки BMW Х6 н/з НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 рухався зі швидкістю понад 50 км год. Вказує, що жодних об`єктивних даних про порушення ОСОБА_1 швидкісного режиму протокол та долучені до нього докази не містять, як і відомостей про те, що саме ж перешкодило водієві тз ВМW Х6 нз НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 запобігти дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином вважає, що будь-яких доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 , інкримінованого ним адміністративного правопорушення працівником поліції не надано, а тому констатація факту вчинення ним адміністративного правопорушення в протоколі є припущення, яке на доказах не ґрунтується.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Лупуленко О.П. який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника потерпілої ОСОБА_2 Славицьку З.І., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції згідно із вимогами статей 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП з`ясував всі фактичні обставин, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 12.1 та 13.1 ПДР. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. 12.1, 13.1 ПДР України, які зазначені в протоколі працівником поліції.

Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п. 12.1 ПДР).

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (п. 13.1 ПДР).

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно з ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Судом встановлено, що факт порушення ОСОБА_1 п. 12.1, п. 13.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 124 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників ДТП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №094709 встановлено, що 04.07.2022 року о 15.00 годині в с. Орлівка по вул. Бесарабська, 31 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Шевролет, днз НОМЕР_2 , не обрав безпечну швидкість руху, не був уважним, не пропустив автомобіль БМВ Х6, днз НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався справа, та скоїв із ним зіткнення. В результаті ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Схемою ДТП зафіксовано обставини ДТП та пошкодження, що виявлені на автомобілі Шевролет, днз НОМЕР_2 , - передній бампер, ліве крило, капот, решітка, радіатор , ліва фара, та на автомлобілі автомобіль БМВ Х6, днз НОМЕР_3 - передні ліві двері, задні двері, заднє ліве крило.

Схема місця ДТП підписана обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди без зауважень.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 безпосередньо після ДТП, зазначено, що він їхав по вул. Бесарабська біля повороту, де йому треба було надати дорогу справа, він зменшив швидкість до 30 км/год, проте не побачив автомобіль БМВ, який рухався з права і прямо на повороті скоїв з ним зіткнення передньою частиною свого автомобіля.

У письмових поясненнях ОСОБА_2 вказувала на те, що в с. Орлівка по вул. Бесарабська вона рухалася зі швидкістю не більше 50 км/год. В центрі села, де головна дорога має поворот приблизно 90 градусів вліво їй не поступився дорогою автомобіль Шевролет, який намірівався їхати прямо. На середині перехрестя водій автомобіля Шевролет скоїв зіткнення в ліву частину її автомобіля.

Отже, письмові пояснення учасників ДТП надані відразу після скоєння пригоди узгоджуються між собою щодо обставин зіткнення, а також із обставинами, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення та схемі ДТП.

Не зазначення у схемі ДТП відомостей про напрямок руху головної дороги, не спростовує обставини, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлені судом першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не обрав безпечної швидкості руху при під`їзді до перехрестя та не надав перевагу у руху автомобіля, що рухався з права.

Будь- якими доказами ці обставини не спростовані.

Доводи апеляційної скарги про те, що письмові пояснення ОСОБА_1 не могли бути взяті до уваги, оскільки вони надані у шоковому стані, оцінюються критично, оскільки перебування водія автомобіля Шевролет у стані, який би об`єктивно перешкодив належним чином оцінити обставини події та дати щодо них пояснення, належними доказами не доведені, водій не був травмований, що видно з його пояснень.

Відтак, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються порушення вимог пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, що спростовує доводи апелянта про те, що ДТП сталася з вини ОСОБА_2 .

Під час апеляційного розгляду представником ОСОБА_2 - Славицькою З.І. та представником ОСОБА_1 Лупуленко О.П. заявлено клопотання про призначення судової інженерно- транспортної (автотехнічної) експертизи на вирішення якої сторонами поставлені відповідні питання.

Проте, відповідно до висновку експерта Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 26.06.2023 року №СЕ-19/116-23/7225-ІТ встановити дії кого з водіїв з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події цієї пригоди експертним шляхом не виявилось можливим.

Таким чином, оцінюючи вищезазначені докази окремо та в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем Шевролет, днз НОМЕР_2 , не обрав безпечну швидкість руху, не був уважним, не пропустив автомобіль БМВ Х6, днз НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався справа, та скоїв із ним зіткнення, оскільки такий висновок ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності.

Жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставин, викладених у апеляційній скарзі, а також у суді першої інстанції, апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано.

Всі інші доводи апеляційної скарги з приводу невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не знайшли свого підтвердження, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, повністю спростовуються матеріалами справи, а тому апеляційний суд вважає, що вони не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Таким чином, суд першої інстанції з`ясувавши всі обставини справи дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Одночасно, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Лупенко О.П. залишити без задоволення.

Постановусудді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.09.2022, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов