Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/392/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Венгрин М. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 року. м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.,

за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він06.08.2023 о 21 год 28 хв в с. Солгутове по вул. Центральній Голованівського району Кіровоградської області керував автомобілем Сітроен Джампі, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова слів, поведінка, що не відповідає обстановці, хитка хода та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, вчинивши правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Рішення суду мотивовано тим, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 049836 від 06.08.2023,; відеозаписом на диску DVD-R, що надійшов до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду як незаконну, необґрунтовану, а провадження по справі закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги обґрунтовує тим, що по приїзду поліції за заявою ОСОБА_2 він був незаконно зупинений, оскільки причиною зупинки було не порушення ним ПДР України, а конфлікт який безпричинно створила ОСОБА_2 з метою його оговорити та створити йому неприємності. Зазначає, що інспектор не мав підстав складати вищезгаданий протокол, оскільки не було складено відповідного направлення для проходження огляду в медичному закладі та направлення не було вручено йому. Він не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі, оскільки інспектором не була надана така можливість, та не було визначено заклад охорони здоров`я в якому слід було провести відповідний огляд. При цьому інспектор ніяким чином не обґрунтував можливість чи не можливість проведення огляду в закладі охорони здоров`я м. Гайворон, а пояснив що огляд повинен бути проведений в м. Благовіщинськ. Крім того, з технічних записів з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що останніми не пропонувалось йому пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі м. Гайворон, обмежившись лиш пропозицією пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу, приладу не видно, а направлення на огляд взагалі не складалось. Отже, інспектор поліції, не направив його до відповідного закладу охорони здоров`я в установленому законом порядку. Означене не доводить поза розумним сумнівом, той факт, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки так і в закладі охорони здоров`я. Суддею цим обставинам не надано належної оцінки, у висновках допущені припущення, що не ґрунтуються на вимогах Закону.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Відповідно до п.6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 06.08.2023 в с. Солгутове по вул. Центральній Голованівського району Кіровоградської області він керував автомобілем Сітроен Джампі, номерний знак НОМЕР_1 та його зупинили працівники поліції. Вважає, що він не порушував правил дорожнього руху і його зупинили незаконно, так як працівників поліції викликала його колишня дружина, оскільки у нього з нею в цей день виник конфлікт. Вона вважала, що він з товаришем перебували в стані алкогольного сп`яніння. Коли його зупинили працівники поліції, то він повертався від товариша вже додому. Під час розмови працівники поліції повідомили йому, що їм надійшло повідомлення про те, що водій може перебувати в стані алкогольного сп`яніння та запропонували продути прилад «Драгер». Однак він відмовився, оскільки був пригнічений скандалом з колишньою дружиною. Також пропонували проїхати до медичного закладу охорони здоров`я в м. Благовіщенськ Кіровоградської області. Він також відмовився, оскільки засумнівався чому у Благовіщенську ЦРЛ Кіровоградської області, а не в Гайворонську ЦРЛ Кіровоградської області. Зазначив, що керування транспортними засобами є єдиним джерелом для існування. Просив не позбавляти право керувати транспортними засобами.

Проте, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №049836 від 06.08.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 06.08.2023 о 21 год. 28 хв. в с. Солгутове по вул. Центральній Голованівського району Кіровоградської області керував автомобілем Сітроен Джампі, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова слів, поведінка, що не відповідає обстановці, хитка хода та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився;

- технічним засобом відеозапису на СD диску до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №049836 від 06.08.2023, згідно з яким ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Судом апеляційної інстанції були безпосередньо досліджені письмові докази та вище зазначені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення від 06.08.2023, відповідно до яких працівник поліції, виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, які відповідають переліку, зазначеному в «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова, поведінка, що не відповідає обстановці, хитка хода, законно та обґрунтовано запропонував водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, з відеозапису з нагрудних камер поліцейських убачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 було неодноразово запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер», на що він відмовився. Також йому неодноразово було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду, натомість останній фактично ухилявся від проходження огляду, а саме поводив себе зухвало, його поведінка не відповідала обстановці.

Більш того, на 1 хв.43 с. після зупини транспортного засобу на запитання інспектора поліції, чи вживав водій напередодні алкогольні напої, ОСОБА_1 відповів, що «трохи» (файл №0000000__0010).

Крім того, не заявляв про те, що хоче побачити прилад Драгер для освідування, не з`ясовував, чому працівники поліції не пропонують пройти огляд в медичному закладі в м. Гайворон, а потрібно їхати в м. Благовіщенськ, не запитував щодо направлення на огляд в медичному закладі, не пояснював, що в автомобілі присутній запах через розлите там пиво. Уточняв в поліцейських чи може взагалі відмовитись від огляду на стан сп`яніння.

З огляду на викладене, апеляційний суд об`єктивно не вбачає порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо порушення процедури проведення огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, як це зазначено в апеляційній скарзі.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав відеозаписи належним та допустимим доказом, оскільки вони отриманий у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Отже, зазначені вище докази є належними, допустимими та достатніми, такими, що розкривають об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на що, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про наявність в діях останнього правопорушення, за яке він притягнутий до адміністративної відповідальності судом першої інстанції.

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Дії поліцейських по складанню протоколу про адміністративне правопорушення у даній справі відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та нормам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Твердження апелянта, стосовно того що йому запропоновано пройти огляд у Благовіщенській ЦРЛ, а не у територіально найближчому закладі охорони здоров`я - Гайворонській ЦРЛ, хоча згідно Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я є не обґрунтованими, оскільки останній не наполягав на проведення медичного огляду в Гайворонській ЦРЛ та ним не надано доказів того, що в Гайворонській ЦРЛ на той час був фахівець, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством щодо проведення огляду на стан сп`яніння та міг провести такий огляд.

Є також необґрунтованими доводи апелянта про те, що йому не було видано направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Так, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Аналіз положень вищезазначеного Порядку дає підстави стверджувати те, що направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду, але такої згоди, як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 не надавав.

Доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не мали законних підстав для зупинки його транспортного засобу, не є предметом розгляду даного провадження. При цьому, апелянтом не надано доказів того, що такі дії працівників поліції визнані незаконними.

Отже, викладені в апеляційній скарзі доводи про відсутність в діях апелянта складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є не обґрунтованими та спростовуються сукупністю даних, що містяться в матеріалах провадження.

Відтак, згідно сукупності досліджених доказів, судом правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, - відмова від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються апеляційним судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, а також, поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, та процесуальна поведінка ОСОБА_1 , не підтверджена належними і достатніми доказами та не узгоджується з дійсними обставинами справи, розцінюється апеляційним судом, як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 06.08.2023 реалізував своє право керувати автомобілем Сітроен Джампі, номерний знак НОМЕР_1 , тим самим погодившись нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При накладенні адміністративного стягнення, суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахувавши до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та призначив адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова судді районного суду щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2023 року щодо нього без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: