Справа № 751/3468/23 Головуючий у 1 інстанції Ченцова С. М.
Провадження № 33/4823/627/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника-адвоката Копейкіна С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Копейкіна С.О. в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 липня 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

Стягнуто з нього на користь держави 536,80 грн судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 квітня 2023 року о 21 год. 33 хв., ОСОБА_1 у м. Чернігові по вул. Івана Мазепи, 1, керував автомобілем марки «Subaru Impreza», д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом. Порушення вчинено протягом року, 27.11.2022 року постановою БАВ 238782 гр. ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник-адвокат Копейкін С.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, вказує, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права і п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини та, як наслідок, суд невірно застосував норму матеріального права.

Вважає, що з урахуванням практики ЄСПЛ при розгляді адміністративної справи за ч. 5 ст. 126 КУпАП повинні застосовуватись принципи кримінального судочинства, що повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції, що передбачає належну правову процедуру, що не було дотримано суддею при розгляді справи, зокрема відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа має бути розглянута у п`ятнадцятиденний строк з дня її одержання судом, а перше засідання було призначено через 37 днів після надходження справи до суду та проводить аналогію з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. Вважає, що саме пропущення судом 15 денного строку, потягло за собою порушення другого строку (3 місяці), передбаченого ст. 38 КУпАП. Вказує, що ОСОБА_1 неодноразово просив відкласти розгляд справи і всі рази з об`єктивних причин, оскільки спочатку хотів укласти договір з адвокатом, а потім перебував на стаціонарному лікуванні. Коли 09.07.2023 ОСОБА_1 хотів укласти з ним договір про надання правової допомоги до судового засідання, призначеного на 12.07.2023 року, то поскаржився на сильний біль, він порадив йому негайно звернутися до лікаря, що він і зробив і суд розцінив це як поважну причину для відкладення розгляду справи, однак у судове засідання 26.07.2023 року коли вдруге ОСОБА_1 звернувся із заявою про відкладення, оскільки стаціонарне лікування було продовжено, суд розцінив таку причину як неповажну та безпідставно розглянув справу у його відсутність, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Такі дії суду вважає намаганням виправити свою помилку і зволікання з призначенням першого судового засідання, тому постанова суду підлягає безумовному скасуванню, а провадження по справі закриттю у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП у апеляційному суді, оскільки апеляційний суд поза строками не має процесуальної можливості досліджувати докази та встановлювати обставини справи.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 28.04.2023 року керував транспортним засобом без документів, під час розгляду справи були порушені його права, оскільки був позбавлений можливості прийняти участь у судовому засіданні. Вимоги апеляційної скарги підтримав.

Захисник-адвокат Копейкін С.О. підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду та закрити провадження по справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності. Наголосив на тому, що протокол про адміністративне правопорушення був неправомірно складений 28.04.2023 року, оскільки рік позбавлення права керування (визначений постановою суду від 18.01.2022 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка постановою апеляційного суду від 21.02.2022 року залишена без змін) минув, тому вважає, що рішення неправосудне.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП обґрунтовані дослідженими в судовому засіданні доказами та правильні.

Апеляційним судом встановлено, що 28 квітня 2023 року о 21 год. 33 хв., ОСОБА_1 у м. Чернігові по вул. Івана Мазепи, 1, керував автомобілем марки «Subaru Impreza», д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом. З обставинами вчиненого правопорушення ОСОБА_2 погодився в засіданні апеляційного суду.

Дане правопорушення вчинено протягом року, оскільки 27.11.2022 року постановою БАВ 238782 інспектором поліції гр. ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

При цьому посилання адвоката у судовому засіданні на постанову суду про позбавлення права керування транспортними засобами безпідставні, оскільки повторність дій ОСОБА_1 визначена не від дати позбавлення його права керування за постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.01.2022, а від правопорушення, вчиненого 27.11.2022 року, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 28.04.2023 року, до суду першої інстанції матеріали надійшли 05.05.2023 та були розподілені судді. Судове засідання було призначено на 12.06.2023 року, про що завчасно повідомлено особу, що притягається до адміністративної відповідальності (18.05.2023 року). У судовому засіданні 12.06.2023 року ОСОБА_1 просив відкласти розгляд справи по суті для ознайомлення з матеріалами справи. В наступному 22.06.2023 року вдруге просив відкласти розгляд для укладення договору з адвокатом, судом надано достатній для цього час та відкладено розгляд на 12.07.2023 року. 10.07.2023 року останній подав заяву з проханням відкласти розгляд, призначений на 12.07.2023 року у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні, зазначивши ймовірний строк лікування 14 днів. З урахуванням чого, судове засідання було відкладено на 26.07.2023 року. 24.07.2023 року подав заяву про перенесення судового засідання у зв`язку з продовженням лікування, будь-яких медичних документів до якої додано не було.

За таких обставин, апеляційний суд приходить висновку, що у суду І інстанції були підстави для розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Дане рішення судом належним чином мотивоване.

Будь-яких суттєвих порушень та зволікань з призначенням судових засідань, з огляду на судове навантаження, суд апеляційної інстанції не вбачає. Як і порушень прав особи на захист, оскільки ОСОБА_1 завчасно повідомлявся про розгляд справи, йому надано можливість ознайомитися з матеріалами справи, звернутися за правовою допомогою. Будь-яких об`єктивних даних неможливості вчасно звернутися до адвоката, який міг би представляти його інтереси у суді, або ж прийняти участь у режимі відеоконференції, надано не було. Такі дії судом вірно розцінені як зловживання процесуальним правом, спрямованим на затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності. З чим погоджується і апеляційний суд.

При цьому судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, враховується, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. Вказана особа належним чином викликана в судове засідання апеляційного суду, де у присутності адвоката надала пояснення по суті справи та докази на підтвердження своїх доводів.

Таким чином, апеляційний суд приходить переконання, що висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та відповідають фактичним обставинам справи.

Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, в межах санкції та строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття справи, як про це йдеться в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Копейкіна С.О. - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 липня 2023 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко