Номер провадження: 33/813/1114/23
Номер справи місцевого суду: 521/5987/23
Головуючий у першій інстанції Громік Д. Д.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю секретаря судового засідання Стоянової Л.І., захисника Рясного В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника Морозова В.Ю., в інтересах ОСОБА_1 на постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 26.05.2023 стосовно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,а також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 09.01.2023 о 23 год. в м. Херсон, по Бериславському шосе, 2, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Range Rover», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці; від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник Морозов В.Ю., в інтересах ОСОБА_1 , не погодився із оскаржуваною постановою, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість з огляду на наступне:

- поза увагою суду залишилось те, що працівники поліції вчинили стосовно його підзахисного психологічний тиск, внаслідок чого його було дискредитовано та складено стосовно нього протокол, зокрема, співробітники поліції не представились та не показали документи, підбурювали ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та не роз`яснили йому його прав та обов`язків, а також порядку проходження огляду, тобто штучно створили умови задля того, щоб ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду та своїми діями й порадами ввели його в оману;

- в матеріалах справи не міститься відео-доказу ознак наркотичного сп`яніння, які б надали можливість зробити висновок про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані будь-якого сп`яніння; наявний в матеріалах справи відео-запис з нагрудних камер працівників поліції не є повним та не фіксує всієї події, що сталась;

- суд опирався лише на письмові докази, не викликавши всіх сторін у судове засідання;

- судом не враховано того, що протокол та матеріали справи не містять даних (моделі, серії та номеру) засобу відео-фіксації, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 283 КУпАП та правовим позиціям Верховного Суду;

- всупереч вимогам ст. 266 КУпАП, працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не доставили його до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не долучили до матеріалів справи акт огляду водія транспортного засобу, а також не залучили свідків під час складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення;

- поза увагою суду залишилось те, що в матеріалах справи, в порушення вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015, відсутня інформація стосовно повторності вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а також відсутня довідка стосовно отримання ним посвідчення водія.

Посилаючись на викладені обставини та зауваживши, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом, захисник Морозов В.Ю. просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 тричі не з`явився в судове засідання апеляційного суду, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, про причини неприбуття не повідомив та жодних клопотань на адресу суду не подавав.

Враховуючи неодноразову неявку ОСОБА_1 в судове засідання без поважних на те причин, апеляційний суд, керуючись вимогами ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає за можливе апеляційний розгляд здійснити за відсутності особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення захисника Рясного В.Д., який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, ретельно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень захисника щодо наявності підстав для закриття провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони є безпідставними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння повністю доведена та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №070907 від 10.01.2023 (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_2 09.01.2023 о 23 год. керував транспортним засобом марки «Range Rover», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Херсон, по Бериславському шосе, 2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці; від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на відповідному відеозаписі, чим порушив п. 2.5 ПДР України;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до КНП «ХОЗЗНПД» від 10.01.2023 (а.с. 2), згідно якого водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , направлявся до закладу охорони здоров`я для проходження огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння;

- рапортом інспектора УПП в Херсонській обл. Чмерук Р., згідно якого останній повідомив начальника УПП про те, що 09.01.2023 під час патрулювання було зупинено автомобіль «Range Rover», д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку із порушенням ПДР України, зокрема, керування транспортним засобом без державних номерних знаків, під час перевірки документів у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість шкіряного покриву обличчя, після чого водію було запропоновано проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження відповідного медичного огляду, проте він відмовився (а.с. 3);

- відеозаписом з боді-камер співробітників поліції (а.с. 5), на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови суду 1-ої інстанції, всупереч твердженням апелянта, зазначені вище докази були належним чином досліджені, повно та всебічно, та їм була надана відповідна оцінка, на підставі чого суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наявність в його діях складу зазначеного правопорушення.

В цьому контексті, надаючи оцінку доводам захисника стосовно того, що суд 1-ої інстанції опирався лише на письмові докази, не викликавши всіх сторін в судове засіданні, апеляційний суд зауважує на тому факті, що суд, на виконання вимог ст. 279 КУпАП, враховуючи неявку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання без поважних на те причин, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про судовий розгляд, не заслухав пояснення останнього з приводу складеного стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, проте дослідив всі наявні в матеріалах письмові докази, надані посадовою особою, яка складала протокол, в тому числі й відеозапис події.

Із аналізу вищевказаного відеозапису із нагрудної камери відео-реєстратора співробітників поліції (а.с. 5) вбачається, що транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 був зупинений співробітниками поліції у зв`язку із порушенням вимог ПДР України, після чого, в ході проведення бесіди з останнім, поліцейський запідозрив, що ОСОБА_2 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, пославшись на те, що зіниці його очей не реагують на світло, що й послугувало підставою для пропозиції останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

На пропозицію співробітника патрульної поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_2 повідомив, що не відмовляється, проте йому потрібно почекати своє начальство та його вказівки, при цьому, з автомобіля не виходив, постійно розмовляв по телефону, стверджував, що його командир поставив йому задачу стояти на місці та чекати його.

У подальшому, відповідно до вищезгаданого відеозапису, ОСОБА_2 фактично своїми діями відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку на виявлення стану наркотичного сп`яніння, не вийшовши з керованого ним транспортного засобу.

Згодом, приїхав командир ОСОБА_1 та почав сперечатись із співробітниками патрульної поліції з приводу відсутності у них права на зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , а також вимагати, що співробітники поліції провели огляд останнього на виявлення стану наркотичного сп`яніння на місці зупинки, на що поліцейські роз`яснили ОСОБА_1 та його командиру, що такий огляд проводиться лише в закладах охорони здоров`я, за направленням поліції.

Проаналізувавши наявний в матеріалах справи відеозапис із нагрудного портативного відеореєстратора співробітників поліції, апеляційний суд доходить переконання про те, що своїми діями ОСОБА_2 фактично відмовився від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, оскільки впродовж години не надавав однозначно ствердної відповіді на пропозицію поліцейських пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

У подальшому, співробітники патрульної поліції склали стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також роз`яснили йому його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

В цьому контексті апеляційний суд не приймає до уваги посилання захисника на те, що співробітники поліції штучно створили умови задля того, щоб ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду та своїми діями й порадами ввели його в оману, оскільки такі твердження повністю спростовуються змістом вищезазначеного відеозапису, на якому зафіксовано, що поліцейські не вчиняли стосовно ОСОБА_1 жодного психологічного впливу, запропонували пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, більш ніж годину очікували від нього чіткої відповіді на вказану пропозицію, а також дочекались його безпосереднього керівника й поспілкувались з ним, тобто всіляко сприяли йому у здійсненні його прав.

Всупереч твердженням захисника Морозова В.Ю. в апеляційній скарзі, наявний в матеріалах справи відеозапис із нагрудної камери співробітників патрульної поліції містить повну фіксацію всієї події, зокрема, з моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 до моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення, в тому числі на відеозаписі також зафіксовано таку ознаку наркотичного сп`яніння як поведінка останнього, яка не відповідає обстановці, що свідчить про те, що у співробітників патрульної поліції були обґрунтовані підстави для пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Надаючи оцінку доводам захисника Морозова В.Ю. про те, що працівники поліції не доставили його до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також не залучили свідків під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції зауважує на наступному.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Пункт 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 (далі Порядок) встановлює, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Враховуючи те, що факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я зафіксований на технічному засобі відеозапису співробітників патрульної поліції, необхідності у залученні двох свідків для проведення такого огляду та складення протоколу про адміністративне правопорушення у поліцейських не було, з огляду на вищевикладені вимоги нормативно-правових актів.

Посилання захисника на те, що співробітники поліції не доставили ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не витримують жодної критики, натомість, вимогами чинного законодавства України не передбачено можливості примусового доставлення особи для проходження такого огляду у разі зафіксованої належним чином відмови від його проходження.

Що стосується тверджень захисника з приводу недолучення співробітниками поліції до матеріалів справи акту огляду водія транспортного засобу, апеляційний суд зауважує на наступному.

Системний аналіз положень ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція) дає підстави стверджувати про те, що акт огляду на стан наркотичного сп`яніння складається у разі проходження водієм такого огляду в закладі охорони здоров`я (п. 15 Розділу III Інструкції).

При цьому, відповідно до вимог п. 19 Розділу III Інструкції, акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Враховуючи те, що водій ОСОБА_2 не проходив огляд в закладі охорони здоров`я задля встановлення стану наркотичного сп`яніння у зв`язку із зафіксованою в передбаченому законом порядку відмовою від проходження такого огляду, відповідний акт огляду на стан наркотичного сп`яніння не складався та, як наслідок, не долучався до матеріалів справи.

Всупереч твердженням захисника, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №070907 від 10.01.2023 стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП співробітниками поліції зазначені відповідні номери портативних відеореєстраторів, які використовувались для фіксації відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння - №№474923, 475927, 474679 (а.с. 1), при цьому, вимогами чинного процесуального законодавства України не передбачено обов`язковості зазначення поліцейськими конкретних даних (моделі, серії та номеру) засобу відео-фіксації.

Положення ч. 3 ст. 283 КУпАП, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, передбачають, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, повинна містити відомості, серед іншого, про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

На підставі аналізу змісту мотивувальної частини оскаржуваної постанови вбачається, що вона вищезгаданим вимогам КУпАП відповідає, зокрема, в ній наявні відомості стосовно технічного засобу, яким здійснено відеозапис нагрудна відеокамера співробітників патрульної поліції, із зазначеннях їх відповідних номерів (а.с. 20, зворотна сторона).

Суд апеляційної інстанції критично оцінює посилання захисника на те, що в матеріалах справи відсутня інформація стосовно повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, натомість, протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 було складено за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а не за ч. 2 цієї статті, що свідчить про те, що останній раніше до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався.

Окрім того, не відповідають дійсності доводи захисника про те, що в матеріалах справи відсутня довідка стосовно отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, натомість, співробітниками патрульної поліції до поданих до суду матеріалів було долучено довідку ст. інспектора УПП в Херсонській обл. Стрюка П.А. від 12.01.2023, відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 від 09.11.2018 (а.с. 4).

Отже, зазначені вище докази спростовують доводи апелянта та підтверджують винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника Морозова В.Ю. залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції, як законну, обґрунтовану та вмотивовану залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Морозова В.Ю., в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 26.05.2023 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца