Справа 350/1691/23
Номер провадження 3/350/600/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Бейко А.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №336410 від 29.09.2023, 22.09.2023 о 00 год. 10 хв. у с.Небилів по вул.Незалежності водій ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди з його участю вживав алкоголь, а саме: горілку до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.10 є Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 22.09.2023 приблизно о 00:10 год. він справді був причетний до дорожньо-транспортної пригоди (далі Ї ДТП). У зв`язку з тим, що настала комендантська година перебуваючи у стресовому стані він пішов додому. Проживає він в сусідньому населеному пункті від села, в якому сталась ДТП, а тому додому він прийшов десь під ранок, точну годину не пам`ятає. Прийшовши додому він випив горілку, оскільки хотів зігрітись після довгого перебування вулиці і зняти стрес. Зранку його розбудив батько та сказав, що їм потрібно їхати в поліцію у зв`язку із ДТП. Прибувши у відділення поліції приблизно о 12:00 год. 22.09.2023 йому сказали пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, з чим він погодився. Результат виявився позитивний, оскільки зранку він справді вживав горілку, перед тим як лягти спати. Однак в його діях відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення, оскільки на місці ДТП поліції не було, відповідно пройти огляд на стан сп`яніння йому ніхто не пропонував. При цьому, алкоголь він вживав через більше ніж 4 години з моменту ДТП і він не знав, що такий огляд йому буде запропоновано. Огляд на алкоголь він пройшов аж через 12 год. з часу настання ДТП. Вважає, що не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому просив провадження у справі закрити.

Вислухавши особу, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши всі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, враховуючи таке.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»). Зокрема, в даному випадку можна врахувати, що адміністративне стягнення у виді штрафу, разом з позбавленням права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер.

Наведені обставини свідчать, що адміністративне правопорушення передбачене статтею 130 КУпАП може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Диспозиція ч.4 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Як визначено в п. 2.10 «є» вказаних вище Правил дорожнього руху, до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Об`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення полягає у вживанні водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП можливе лише у випадку наявності всіх елементів складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №336410 від 29.09.2023, ОСОБА_1 інкримінується вживання алкогольних напоїв, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Суд звертає увагу, що порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений ст.266 КУпАП, положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі за текстом Інструкція), а також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі за текстом Порядок).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно із ч.4 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно з ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Окрім цього, відповідно до п.9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таке ж положення передбачено і пунктом 7 Порядку.

З вищезазначених норм чинного законодавства України вбачається, що працівники поліції, встановивши факт керування автомобілем особою, в якої наявні ознаки алкогольного сп`яніння, дотримуючись встановленого законом порядку, повинні запропонувати водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. У разі незгоди водія або із результатами огляду або на проведення зазначеного огляду поліцейським, такий огляд повинен бути проведений в закладі охорони здоров`я.

При цьому, час протягом якого повинен бути проведений огляд водія у медичному закладі на стан сп`яніння становить дві години.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, надано протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі Акт огляду), відеозаписи, які містяться на багатофункціональному цифровому відеодиску, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Ї Висновок), роздруківку результату тестування на алкоголь, копія протоколу допиту підозрюваного від 28.09.2023, копія витягу з ЄРДР від 22.09.2023, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.09.2023.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №336410, складеному 29.09.2023 о 10 год. 50 хв. відносно ОСОБА_1 , який за своєю суттю є основоположним документом, на підставі якого особу можна притягнути до адміністративної відповідальності, зазначено відомості про посадову особу, яка склала даний протокол та особу, відносно якої він складений, свідків, суть адміністративного правопорушення та стаття, якою воно регламентоване. Зокрема зазначено, що 22.09.2023 о 00 год. 10 хв. у с.Небилів по вул.Незалежності водій ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди з його участю вживав алкоголь, а саме: горілку до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.10 є Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.130 КУпАП.

У вищезазначеному протоколі наявні письмові пояснення особи, відносно якої такий документ складено, у яких зазначено: «вживав алкоголь після вчинення DTP дорожньо-транспортної пригоди».

Долученими до матеріалів справи відеозаписами не підтверджено факт вживання ОСОБА_1 після ДТП з його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, будь-яких алкогольних напоїв, оскільки такий факт не зафіксований на відеозаписах, які долучені до матеріалів справи.

Однак, про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 22.09.2023 о 00:10 хв. свідчать копія протоколу допиту підозрюваного від 28.09.2023, копія витягу з ЄРДР від 22.09.2023 та надані в судовому засіданні усні пояснення останнього, у зв`язку з чим суд вважає такий факт доведеним.

З долученого до матеріалів справи протоколу допиту підозрюваного від 28.09.2023 суд встановив, що ОСОБА_1 в ході допиту, окрім іншого, пояснив, що після ДТП він налякався та був у такому стані після травми голови, що не все дуже розумів і тому пішов пішки додому. Коли він прийшов додому то дома вже всі спали і від стресу чи переляку він випив вдома десь 100 грам горілки, можливо і менше та ліг спати. Вже зранку його розбудив батько та сказав, що його розшукують працівники поліції так як він вчинив ДТП і є травмований пасажир. Тоді він разом з батьком поїхав у поліцію сел.Рожнятів.

З переглянутих в судовому засіданні відеозаписів суд також встановив, що ОСОБА_1 під час медичного огляду пояснив лікарці, яка проводила огляд, що він вживав алкоголь зранку 22.09.2023 від стресу після ДТП.

Схожі за своєю суттю пояснення ОСОБА_1 надав в судовому засіданні, зокрема пояснив, що прийшовши додому після ДТП десь під ранок він випив горілку, оскільки хотів зігрітись після довгого перебування вулиці і зняти стрес. Після вчинення ДТП йому ніхто не пропонував пройти огляд на стан сп`яніння, а алкоголь він вживав через більше ніж 4 години з моменту ДТП і не знав, що такий огляд йому буде запропоновано.

Суд вважає, що відсутність у пункті 2.10 є ПДР часових меж, протягом якого водій повинен не вживати до проведення медичного огляду без призначення медичного працівника алкоголю, не свідчить, що такі часові межі є необмеженими.

До такого висновку слід прийти з урахуванням того, що факт настання ДТП може бути виявлений працівниками поліції наприклад як через 1 годину, так і через 1 добу або більше.

Тобто заборона особі вживати алкогольні напої не може бути необмежена у часі, у зв`язку з чим суд вважає, що час, протягом якого водій повинен не вживати без призначення медичного працівника алкоголю до проведення медичного огляду, визначається ч.4 ст.266 КУпАП, тобто протягом 2 годин.

Аналізуючи долучені до матеріалів справи докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, суд прийшов до висновку, що серед матеріалів справи відсутні відомості про час та дату вживання ОСОБА_1 алкоголю після настання ДТП, до якої він був причетний.

При цьому суд звертає увагу, що в судовому засіданні ОСОБА_1 ствердив, що алкоголь він вживав через більше ніж 4 години з моменту настання ДТП, зокрема коли прийшов він додому. Такі його твердження не спростовані матеріалами справи.

Відсутні серед матеріалів справи також докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку протягом двох годин з моменту виявлення ознак алкогольного сп`яніння або вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Відсутність доказів на підтвердження вищезазначених обставин позбавляє суд можливості встановити, чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої протягом 2 годин з моменту настання ДТП, однак достовірно встановлено, що такий огляд був проведений понад часової межі, передбаченої ч.4 ст.266 КУпАП, п.9 розділу ІІ Інструкції, а також п. 7 вищезазначеного Порядку, зокрема не протягом двох годин після ДТП, а через 12 год.

Відсутність доказів на спростування вищезазначених обставин позбавляє суд можливості прийти до висновку, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Окрім цього, серед матеріалів справи відсутні докази, що на місці ДТП були працівники поліції, про присутність яких було відомо ОСОБА_2 , у зв`язку з чим він повинен був усвідомлювати, що не може вживати алкогольних напоїв до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, оскільки у протилежному випадку у його діях буде прямий умисел на порушення п.2.10 є ПДР.

Відсутність таких доказів позбавляє суд можливості встановити чи був у ОСОБА_1 умисел на вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що матеріалами справи не підтверджено факт порушення ОСОБА_1 пункту 2.10 є ПДР, а огляд на стан алкогольного сп`яніння відносно нього було проведено з порушенням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції, оскільки такий огляд проводився з порушенням строку, передбаченого ч.4 ст.266 КУпАП, а тому відомості щодо результату такого огляду не можуть бути належним доказом з урахуванням відсутності інформації про їх достовірність. У зв`язку з цим суд визнає результат тестування на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та роздруківку на якій цей результат зафіксований неналежними та недопустимими доказами винуватості останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

На розгляд суду не надано достатню кількість інших доказів, на основі яких, можна було б, поза розумним сумнівом, встановити у діях ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Окрім цього, відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак, в порушення вищезазначених приписів протокол про адміністративне правопорушення було складено 29.09.2023 в той час, як особу ОСОБА_1 , який підозрювався у вчинення адміністративного правопорушення було виявлено 22.09.2023, тобто через 7 діб.

Враховуючи наведене, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, поза розумним сумнівом, приходить до переконання у недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Отже, згідно з вимогами ч.2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

За змістом ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

В силу вимог ч. 4 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності належних та достатніх доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених вище обставин суд прийшов до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.4 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя А.М. Бейко