Справа 573/1786/23
Номер провадження 3/573/717/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 жовтня 2023 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Свиргуненко Ю.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, РНОКПП НОМЕР_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

У С Т А Н О В И Л А:

26 вересня 2023 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №283023 від 21 вересня 2023 року, складений поліцейським СРПП ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Щербак М.І., відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КУпАП).

Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що 21 вересня 2023 року о 10 годині 03 хвилин в районі будинку №5 по вул. Новікова у м. Ворожба ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Vektra (а), д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії. Правопорушення вчинене повторно протягом року. ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Дане правопорушення зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме на нагрудний персональний відеореєстратор Motorolla DSJ-21100311. Таким чином ОСОБА_1 повторно протягом року порушив п. п. «а» п. 2.1 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, свою провину визнає.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення вказаного адміністративного правопорушення, враховую наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно з ст. 1 завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1 і ч. 2 ст. 7 КУпАП).

Як вбачається із норм ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Україною 17 липня 1997 року, набула чинності для України 11 вересня 1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України», відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 126 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Суд констатує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені за ч. 5 ст. 126 КУпАП, обов`язково мають містити у собі достатні і безперечні докази та відомості (документи), які б підтверджували те, що особа не має права керувати транспортним засобом, та те, що особа повторно протягом року керувала транспортним засобом без права на це і піддавалась адміністративній відповідальності за ч. ч. 2-4 цієї статті.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, однак не зазначено, коли саме була винесена дана постанова та не долучено її в якості додатку до протоколу. Долучена до матеріалів справи постанова Білопільського районного суду від 16 серпня 2023 року, свідчить про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім цього, в протоколі також зазначено, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме на нагрудний персональний відеореєстратор Motorolla DSJ-21100311, але відеозапис, який є одним із основних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, у матеріалах справи відсутній.

Тобто, у порушення вказаних вимог процесуального закону особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не було додано до матеріалів справи належну копію постанови, яка б підтверджувала, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, що є підставою для кваліфікації дій за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 21 вересня 2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 126, ст. ст. 33, 40-1, 245, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя