Справа № 643/5747/23
Провадження № 3/643/2724/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2023 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

16.06.2023 року о 10 год. 55 хв. у м. Харкові по вул. Гвардійців-Широнінців, буд. 9 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21103», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, сповільненість рухів, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

16.10.2023 року захисником подано до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав:

- з оглянутого відеозапису не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом;

- на відеозаписі поліцейський пояснює ОСОБА_1 що останній повинен пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі у зв`язку з наявною інформацією від громадян, що нібито ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані сп`яніння та ледве не вчинив ДТП. Згідно наданої на адвокатський запит відповіді ГУНП в Харківській області, 16.06.2023 року об 11:05 год. від особи на спеціальну лінію «102» надійшло повідомлення про те, що водій автомобіля «ВАЗ» синього кольору д.н.з. НОМЕР_3 перебуває в неадекватному стані, ймовірно наркотичне чи алкогольне сп`яніння, за адресою м. Харків, вул. Гвардійців-Широнінців, буд. 11. Підставою для вимоги пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння працівників поліції було названо повідомлення на лінію «102» про перебування водія транспортного засобу у стані сп`яніння, при цьому огляд ОСОБА_1 на предмет наявності у нього ознак такого сп`яніння, як того вимагає визначений діючими нормативно-правовими актами порядок, працівниками поліції не здійснювався, а визначені у протоколі ознаки є надуманими. До того ж, зі змісту протоколу вбачається що водій керував транспортним засобом о 10:55 год., а сам протокол складено о 11:15 год., тоді як повідомлення по спеціальній лінії «102» надійшло об 11:05 год. За таких обставин, у поліцейських не було законних підстав для зупинки транспортного засобу та підстав для вимоги пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. За таких обставин захисник вважає, що дії ОСОБА_1 не можна вважати відмовою від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку;

- з відеозапису вбачається, що одразу після зупинки транспортного засобу працівниками поліції було висунуто вимогу ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного, а потім і наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я з посиланням на наявність повідомлення на лінію «102» про те, що водій керує транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, при цьому візуальний огляд ОСОБА_1 на предмет наявності у нього ознак наркотичного сп`яніння працівниками поліції не здійснювався. З відеозапису вбачається, що поведінка ОСОБА_1 відповідає обстановці, а тремтіння пальців рук, звуження зіниць, які не реагують на світло сповільненість рухів та почервоніння обличчя не підтверджується. Відсутність ознак наркотичного сп`яніння також підтверджує сторонній спостерігач жіночої статі, яка була свідком подій. За таких обставин, наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які зазначені у протоколі, є надуманими, а тому передбачені законодавством підстави для проведення огляду останнього на стан наркотичного сп`яніння були відсутні;

- з відеозапису вбачається, що в ході розмови працівники поліції пропонують водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, оскільки вбачають у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах з рота. Після того, як ОСОБА_1 погоджується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, один з поліцейських каже, що потреби в проходженні огляду на стан сп`яніння не має, оскільки з ротової порожнини не відчувається запах алкоголю. Такі дії працівників поліції, на думку сторони захисту, свідчать про їх пряму зацікавленість та намагання за будь-яких обставин скласти відносно водія відповідний протокол, зокрема, вони вчиняють дії щодо виявлення у водія ознак вже наркотичного сп`яніння.

ІІІ. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог пункту 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння передбачена статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ІV. Оцінка суду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 16.06.2023 серії ААД № 0301179, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.06.2023;

- рапортом працівника поліції від 16.06.2023;

- відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вимоги ст. ст. 256, 266, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду не надано.

Доводи захисника з приводу того, що з відеозапису не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються наявними у справі доказами.

Посилання сторони захисту на відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 суд вважає безпідставними та до уваги не приймає з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, згідно з якими незгода водія з причинами зупинки, або його необізнаність про це, не нівелює його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння.

Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Водночас керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані наркотичного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

До того ж, наявність або відсутність законних причин для зупинки транспортного засобу не входять до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак не підлягають доказуванню у даній справі.

Також суд зазначає, що вказані доводи сторони захисту жодним чином не нівелюють наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Жодних вагомих причин, які б унеможливлювали виконання ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто ставили суб`єктивний фактор над суспільним, матеріали справи не містять.

Доводи захисника в частині того, що одразу після зупинки працівниками поліції були висунуто ОСОБА_1 вимогу спочатку пройти огляд на стан алкогольного, а потім і наркотичного сп`яніння, що свідчить про їх пряму зацікавленість та намагання за будь-яких обставин скласти відносно водія відповідний протокол, суд вважає безпідставними, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було упереджене та необ`єктивне ставлення. Жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, рішення суду, тощо) суду надано не було. Внаслідок цього, у суду відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.

Крім того, відповідно до п. п. 2, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, зазначеними положеннями чинного законодавства встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд зазначає, що вирішення наявності чи відсутності у водія ознак наркотичного сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в наркотичному сп`яніння, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак наркотичного сп`яніння.

За таких обставин, доводи захисника щодо відсутності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння суд до уваги не приймає.

Враховуючи вищевикладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим суд вбачає у діях ОСОБА_1 свідоме ігнорування п. 2.5. Правил дорожнього руху, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення відповідно до ст. 10 КУпАП.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі.

V. Накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенніОСОБА_1 адміністративного стягнення суд, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, а також відомості про особуОСОБА_1 , дійшов висновку, що достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з одночасним позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

VІ. Інші питання, які вирішує суд при розгляді даної справи.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 35, 130, 251, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти наОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути зОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Н.В. Новіченко