КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/4490/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 29 серпня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 29 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що матеріали справи не містять доказів керування ним транспортним засобом в зазначеному у протоколі місці та час, оскільки з долученого відеозапису вбачається, що мотоцикл знаходився у нерухомому стані.

Зазначає, що працівниками поліції було порушено порядок його огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбачений положеннями статті 266 КУпАП, оскільки йому не пропонували пройти освідування в закладі охорони здоров`я. При цьому звертає увагу, що в матеріалах справи не міститься сертифікат відповідності Драгеру, за допомогою якого проводилось освідування.

За доводами апелянта, із відеозапису нагрудної камери працівника поліції вбачається упередженість дій працівників поліції до ОСОБА_1 при складанні на останнього відповідних адміністративних матеріалів.

Крім цього просить врахувати, що ОСОБА_1 не був відстороненийвід керування транспортним засобом, що також свідчить про незаконність дій працівників поліції.

На думку апелянта, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є неналежними доказами, оскільки їх особу працівниками поліції не було встановлено, а безпосередньо судом свідки не допитувались. Також вважає, що рапорт працівника поліції, який складав протокол, не може бути достатнім доказам на підтвердження винуватості ОСОБА_1 .

За наслідками апеляційного розгляду просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Скуратової С.І. на підтримку поданої апеляційної скарги, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 20 червня 2023 року приблизно о 12.05 год. в порушення п.2.9. «а» Правил дорожнього руху керував транспортним засобом «Triumph Rocket3» д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Повітрофлотському, 23 в місті Києві в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, оцінених на предмет належності та допустимості, за результатами чого дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.9 «а» ПДР суд послався на наявні в матеріалах справи докази, а саме на протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Drager», яким встановлено наявність у ОСОБА_1 алкоголю в кількості 0,96% проміле, які відображені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, розписку щодо передачі транспортного засобу на зберігання, рапорт працівника поліції, пояснення свідків, дані відеореєстратора з нагрудної камери працівника поліції.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

За приписами статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності

Суд апеляційної інстанції вважає, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, хоч і не підписаний останнім, проте відповідає вимогам ст.256 КУпАП та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Як вбачається із матеріалів справи, між ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «TriumphRocket 3» д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Повітрофлотському, 23 в місті Києві, та іншими учасниками руху відбувся конфлікт на дорозі, через що було викликано наряд поліції. В подальшому ОСОБА_1 було доставлено до клінічної лікарні для обстеження та надання медичної допомоги.

Дана обставина підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , рапортом працівника поліції Азовцева О. та не заперечується апелянтом.

Зокрема, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що їхав на своєму мотоциклі на тренування. На дорозі у нього виник конфлікт з іншими учасниками руху та відбулась бійка. В зв`язку з цим був викликаний наряд поліції та швидка медична допомога.

Із наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції (диск №1, ААД152249) вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку в медичному закладі, куди його було доставлено для надання медичної допомоги. Після проходження огляду ОСОБА_1 погодився з результатами освідування та не виявив бажання проходити повторний огляд в спеціалізованому медичному закладі.

Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував, що він є водієм даного транспортного засобу та керував ним.

На даному відеозаписі також зафіксовано, що працівник поліції ознайомив ОСОБА_1 із документами на прилад, за допомогою якого проводилось його освідування на стан сп`яніння, а саме із свідоцтвом про повірку газоаналізатора, яке чинне до 14.12.2023 року. Будь яких зауважень під час проведення огляду від ОСОБА_1 не надходило.

Цим самим спростовуються апеляційні доводи ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції порядку його огляду на стан алкогольного сп`яніння та відсутність відповідних документів про сертифікацію на прилад, за допомогою якого проводилось його освідування.

Крім цього, згідно чеку тестування на алкоголь, проведеного за допомогою приладу «DragerAlcotest 6820, ARJL-0269», тест №3118, у ОСОБА_1 виявлено наявність алкоголю в кількості 0,96% проміле (а.с.3).

До протоколу також долучено акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів (а.с.4).

Доводи ОСОБА_1 про незаконність дій працівників поліції, через не відсторонення його від керування, не заслуговують на увагу, оскільки, як правильно встановлено судом першої інстанції, в матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_4 , з якої вбачається, що він залишає на зберігання транспортний засіб та зобов`язується його не передавати у керування ОСОБА_1 (а.с.6).

Крім цього, факт не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом працівниками поліції, не може свідчити про неправильність проведеного огляду на стан сп`яніння та його недійсність.

Даних, які б свідчили про упередженість працівників поліції, як про це зазначає апелянт, в суді апеляційної інстанції не встановлено. При цьому, апелянтом не надано доказів на підтвердження того, що дії працівників поліції визнані незаконними.

Доводи сторони захисту про недопустимість письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані сп`яніння, не ґрунтується на положеннях закону, скільки під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння поліцейський застосував технічні засоби відеозапису, що відповідає вимогам статті 266 КУпАП.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи апелянта, що сам по собі рапорт працівника поліції, який складав протокол, не може бути достатнім доказам на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , оскільки суд послався на даний рапорт, якому надав оцінку відповідно до ст.252 КУпАП в сукупності з іншими доказами.

З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення порушення норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права не встановлено.

Підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та закриття провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не встановлено.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 29 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз