Справа № 754/7702/23 Головуючий в суді І інстанції - Сенюта В.О.
Провадження № 33/824/4199/2023 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Сіваєва Ю.В.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Харчука О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Харчука Олександра Петровича на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 07 серпня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1

адреса: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 25.05.2023 року о 10 годині 00 хвилин у м. Києві по вул. Милославська, 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Мерседес 814 D», д.н.з. НОМЕР_2 перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога за адресою м. Київ, вул. П. Запорожця, 20.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 07 серпня 2023 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Харчук О.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Деснянського районного суду міста Києва від 07 серпня 2023 року та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що судом першої інстанції було поверхнево розглянуто справу, не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи.

Апелянт наголошує, що з пояснень ОСОБА_1 , які підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що він будучи абсолютно тверезим, погодився проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Проте під час проведення огляду на стан сп`яніння у КМНКЛ «Соціотерапія», ОСОБА_1 зважаючи на погіршення стану здоров`я та з фізіологічних потреб, не зміг здати аналіз сечі. При цьому, із пояснень ОСОБА_1 вбачається, що з метою пришвидшення такої фізіологічної потреби, як сечеспускання, він на вимогу лікаря та поліцейського пив воду, однак і цей метод не пришвидшив фізіологічної потреби в сече спусканні. Більш того, з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він просив у лікаря- нарколога відібрати у нього будь-який інший зразок біологічного середовища щоб провести відповідні лабораторні дослідження, зокрема ОСОБА_1 наполягав на відібрані у нього крові.

Однак, не зважаючи на вищевикладене, лікар-нарколог відмовився відбирати у ОСОБА_1 , інші зразки біологічного середовища та діагностував у нього стан наркотичного сп`яніння без проведення обов`язкових лабораторних досліджень.

Таким чином, зважаючи на те, що стан наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 був діагностований без проведення обов`язкових лабораторний досліджень, сторона захисту наголошує на тому, що огляд ОСОБА_1 проведений з порушенням п. 7 та п. 15 Розділу З Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року та є недійсним в силу положень п. 22 Розділу З Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року та ч .5 ст. 266 КУпАП.

До того ж, суд першої інстанції безпідставно залишив поза увагою той факт, що стан наркотичного сп`яніння, який був діагностований лікарем-наркологом клінічно у ОСОБА_1 спростовується результатами лабораторних досліджень з медичної лабораторії «Віва» від 25.05.2023 року з яких вбачається, що у сечі ОСОБА_1 не виявлено жодних наркотичних речовин.

Апелянт зауважує, що суд першої інстанції не взяв до уваги, не надав належної правової оцінки та помилково послався на відеозапис із нагрудної камери працівників патрульної поліції, як на доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відтак, на думку захисника Харчука О.П. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та працівниками поліції під час складання та оформлення матеріалів, а також беручи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП , адвокат вважає що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення захисника Харчука О.П., який також підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №365896 від 25 травня 2023 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Мерседес - Бенз 814 D» д.н.з. НОМЕР_2 , у стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у КНП «Київська міська клінічна лікарня» «Соціотерапія»;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 травня 2023 року (а.с. 3), відповідно до якого водій ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (клінічно);

- відеозаписами з нагрудної камери працівників поліції, на якому зафіксовано всі фактичні обставини події.

Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів встановлено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/736.

Відповідно до п. 7. Розділу 3 зазначеної Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Згідно з п. 8 Розділу 3 Інструкції метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Апеляційний суд критично ставиться до доводів апеляційної скарги захисника про те, що встановлення діагнозу наркотичного сп`яніння без проведення лабораторних досліджень є протиправним, оскільки метою лабораторного дослідження є не лише виявлення а й уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не зміг здати сечу для проведення аналізу із фізіологічних причин та просив взяти в нього кров на що отримав відмову лікаря-нарколога, не заслуговують на увагу та не свідчать про необґрунтованість прийнятого судом першої інстанції рішення.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, перебуваючи протягом тривалого часу у КНП «Київська міська клінічна лікарня» «Соціотерапія» ОСОБА_1 лікарем-наркологом було роз`яснено порядок та процедуру проходження огляду із наслідками відмови від його проходження, однак на неодноразові пропозиції здати біологічні зразки, зокрема (сечу) ОСОБА_1 не вчиняв активних дій. При цьому ОСОБА_1 не надав а ні працівникам поліції а ні в подальшому суду будь-які докази наявності в нього захворювань, що унеможливлювало б здачу аналізу сечі з фізіологічних причин.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд оцінює посилання ОСОБА_1 на неможливість пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння з фізіологічних причин (біль в животі) критично і розцінює їх як не бажання проходити такий огляд, щоб уникнути відповідальності, тобто ОСОБА_1 ухилявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у виді відбору біологічного середовища у вигляді сечі, через не бажання проходити такий огляд, а тому такий огляд проводився лікарем клінічно.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував, як і не оскаржував дії працівників медичного закладу.

Не бере до уваги суд результати лабораторних досліджень з медичної лабораторії «Віва» від 25 травня 2023 року відповідно до яких у сечі ОСОБА_1 не виявлено жодних наркотичних речовин, оскільки належність доказу викликає сумніви з огляду на те, що ч.3 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Не погоджується суд апеляційної інстанції також з доводами захисника і про те, що долучений до протоколу відеозапис є недопустимим доказом, з огляду на таке.

Так, відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, зареєстрованого в МЮ України за № 28/322999 від 11.01.2019 року, портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Разом з тим, ані діючим законодавством, ані вищезазначеною Інструкцією не передбачено приєднання до матеріалів адміністративного провадження повного відеозапису з початку виконання службових обов`язків поліцейським. В даному випадку, до матеріалів адміністративного провадження приєднано частину запису, який стосується безпосередньо фактичних обставин події, зокрема, процедури огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, сам ОСОБА_1 не заперечує того факту, що події, зафіксовані долученим до протоколу відеозаписом, відбувалися в дійсності.

В свою чергу відеозапис не є єдиним доказом вини ОСОБА_1 . Вина останнього підтверджується і іншими доказами, долученими до протоколу.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, та оскарження таких дій і їх результатів.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАПта в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

З огляду на те, що апеляційним переглядом справи щодо ОСОБА_1 не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, а висновки судді місцевого суду в постанові від 07 серпня 2023 року відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних та допустимих доказах і не спростовуються доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Харчука О.П. слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Харчука Олександра - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 07 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко