Справа № 308/984/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
20.09.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О.Я., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав в. о. заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Козюберда В.,
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 лютого 2023 року, провадження у справі про порушення митних правил за ст. 472 МК України щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження: Україна, Закарпатська область, Міжгірський район, с. Пилипець; не працюючої; місце проживання: АДРЕСА_1 ; документ, що посвідчує особу паспорт громадянина України для виїзду за кордон: НОМЕР_1 від 27.07.2016, орган, що видав: 8089,
закрито на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.
Згідно зі змістом постанови, 17.03.2021, о 19 год 38 хв, у зону митного контролю на ділянку «В`їзд» митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав мікроавтобус марки «Мерседес Спрінтер», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , під керуванням водія громадянина України ОСОБА_2 , з яким слідували в якості пасажирів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 які поверталися з Угорщини, де перебували в особистих справах. Формою проходження митного контролю ОСОБА_11 та вищевказані громадяни обрали порядок проходження митного контролю каналом червоний коридор. Громадянам України було запропоновано заповнити митну декларацію. Громадянка ОСОБА_1 в декларації вказала свої паспортні дані та наявність у неї товару, а саме: взуття, куртки, майки та зонтики загальною вагою 49 кг. До митного контролю громадянка ОСОБА_1 подала товаросупровідні документи, а саме: рахунок № FA/651/2021 від 16.03.2021 та паспорт громадянина для виїзду за кордон. При усному опитуванні ОСОБА_1 підтвердила відомості, вказані нею у митній декларації, та заперечила наявність будь-яких інших товарів, у тому числі таких, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено. В ході митного контролю транспортного засобу та речей громадянки України ОСОБА_1 було виявлено не відповідність даних вказаних у митній декларації, а саме: загальної ваги ввезеного товару. Загальна вага виявленого товару становить 97,1 кг. Вищезазначений товар був поміщений у картонні коробки, які знаходились у вантажному відсіку мікроавтобуса. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався. Виявлені предмети ОСОБА_1 визнала своєю власністю. Зі слів громадянки ОСОБА_1 вищезазначені товари вона перевозила для власних потреб. Вартість вилученого товару: парасольки в кількості 72 шт., вагою 48,1 кг, згідно з рахунком № FA/651/2021 від 16.03.2021, становить 144 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 17.03.2021 (1 євро=32,9632 грн) становить 4746 грн 70 коп. Таким чином, ОСОБА_1 не заявила за встановленою формою точних відомостей про переміщувані нею через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню.
Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.04.2021 ОСОБА_1 визнано винуватою у порушенні митних правил за ст.472 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 4 746,70 грн із конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: парасольок марки «Lantana» в кількості 72 шт. Стягнуто з ОСОБА_1 на корить держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 18.11.2022, апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Шерегі В.М. задоволено частково. Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.04.2021 щодо ОСОБА_1 скасовано. Матеріали справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 повернуто Закарпатській митниці для додаткової перевірки.
В апеляційній скарзі в. о. заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Козюберда В., вказує на необґрунтованість оскаржуваної постанови, вважає, що така підлягає скасуванню. Зазначає, що місцевий суд правильно у постанові зазначив, що у редакцію ст. 472 МК України внесено зміни виключно у частині суб`єкта адміністративного правопорушення. Однак, апелянт вважає, що суд помилково дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі скасуванням акту, який встановлює таку відповідальність. Звертає увагу на те, що чинна редакція статті 472 МК України станом на день розгляду справи не містить суб`єкта правопорушення як «громадяни», а отже не може бути застосована до вчиненого ОСОБА_1 порушення митних правил, оскільки вчинене нею правопорушення на час розгляду справи у суді має ознаки ч. 2 ст. 471 МК України, яка передбачає відповідальність за недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами, та тягне за собою накладення штрафу у розмірі 30 відсотків вартості цих товарів. Апелянт вважає, що судом необхідно було застосувати санкцію ч. 2 ст. 471 МК України, оскільки вона передбачає більш м`яке стягнення, ніж передбачено ст. 472 МК України. Звертає увагу на те, що митний орган, відповідно до п. 8 ст. 247 КУпАП, позбавлений можливості складання нового протоколу про порушення митних правил за ознаками ч. 2 ст. 471 МК України. Просить постанову скасувати, ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України та накласти на неї стягнення у виді штрафу 30 % вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил.
Заслухавши думку представника Закарпатської митниці Селеша О. Я., який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити подану в. о. заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Козюберда В. апеляційну скаргу; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Справа про порушення митних правил розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлена про розгляд апеляційної скарги, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки від 20.06.2023 (а. с. 89). Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , береться до уваги те, що від сторони захисту не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на інший термін, і що неявка ОСОБА_1 , з огляду на приписи ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.
Приймаючи судове рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.
Згідно зі ст. ст. 245, 252 КУпАП та ст. 486 МК України, завданнями провадження у справі про порушення митних правил і обов`язками органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, ст. 489 МК України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.
Суд апеляційної інстанції вважає, що вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані не були, відтак місцевий суд дійшов неправильного висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП- у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.
Апеляційний суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку, що місцевий суд помилково вважав за необхідне закрити провадження у справі на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює таку адміністративну відповідальність.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 494 МК України, складений уповноваженою особою у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Вказані у протоколі обставини підтверджуються даними митної декларації від 17.03.2021 (а. с. 10); актом проведення зважування від 18.03.2021 (а. с. 13); актом про проведення огляду, переогляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (а. с. 14); фотоматеріалами (а. с. 15); рахунком фактурою № FA/651/2021 від 16.03.2021 (а. с. 17); описом предметів від 18 березня 2021 року (а. с. 20); доповідною запискою головного державного інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення УЗПМП Закарпатської митниці Держмитслужби Коштури Я. В. (а. с. 21- 22).
Висновки суду про закриття провадження у справі на підставі п. 6. ст. 247 КУпАП, у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність, є необґрунтованими та суперечать вимогам закону.
Так з оскаржуваної постанови убачається, що місцевим судом правильно встановлено факт переміщення ОСОБА_1 через митний кордон України товарів з порушенням митних правил, а саме незаявлення за встановленою формою точних відомостей про переміщувані нею через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню.
Підставою для закриття провадження у справі місцевим судом послужило те, що Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо адміністративної відповідальності громадян за порушення митних правил» 16 лютого 2022 року № 2058-IX, що набрав чинності 16.06.2022, в абзац перший частини першої статті 472 Митного кодексу України внесено зміни, згідно з якими вказано: «слова «Недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення» замінити словами «Недекларування товарів (крім тих, що переміщуються через митний кордон України громадянами), транспортних засобів комерційного призначення».
Матеріалами справи підтверджується, що протокол про порушення митних правил складено відносно громадянки ОСОБА_1 . Отже, у редакції ст. 472 МК України, що набрала чинності, внесені зміни стосовно суб`єктивного складу правопорушення.
Місцевий суд правильно зауважив, що у редакцію ст. 472 МК України внесено зміни у частині суб`єкта адміністративного правопорушення. Однак, апеляційний суд звертає увагу на те, що вчинене ОСОБА_1 порушення митних правил, яке полягало у недекларуванні товарів за встановленою формою передбачене Митним Кодексом України як правопорушення, таке діяння є суспільно небезпечним і кваліфікується за ч. 2 ст. 471 МК України, а тому апеляційний суд зазначає, що внесеними змінами до митного законодавства України адміністративна відповідальність за скоєні діяння не скасована, а вчинене діяння підлягає кваліфікації за ч. 2 ст. 471 МК України у редакції Закону України від 16 лютого 2022 року № 2058-IX, що набрав чинності 16.06.2022.
Так, відповідно до ст. 472 МК України (в редакції на 06.06.2022) недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.
При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що чинна редакція ст. 472 МК України, станом на день розгляду справи апеляційним судом не містить такого суб`єкта правопорушення як «громадяни», а отже не може бути застосована до вчиненого ОСОБА_1 порушення митних правил, оскільки вчинене нею правопорушення на момент розгляду справи у місцевому суді має ознаки ч.2 ст. 471 МК України, яка передбачає відповідальність за недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів.
Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, згідно зі змінами до Митного кодексу України були внесені виключно в частині зазначення суб`єкта адміністративного правопорушення, однак як убачається з матеріалів справи та постанови суду, порушення ОСОБА_1 митних правил у вигляді недекларування товарів за встановленою формою має місце, а тому апеляційний суд вважає необґрунтованим та незаконним закриття провадження у справі на підставі п.6 ст. 247 КУпАП.
Місцевим судом правильно встановлено, що ОСОБА_1 не є наразі суб`єктом правопорушення за ст.472 МК України (в редакції Закону №2058-ІХ від 16.02.2022), оскільки вона переміщувала товари загальною вагою 97,1 кг як фізична особа громадянин.
Разом із тим, законодавець не скасував відповідальність громадян за незаявлення за встановленою формою точних відомостей про переміщувані через митний кордон України товари, які у такій кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.471 МК України.
При цьому, згідно з приміткою до ст. 471 МК України, недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор")".
Отже,диспозицією ч.2 ст.471 МК України (в редакції Закону №2058-ІХ від 16.02.2022) встановлена відповідальність за недекларування громадянином товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянам, а тому висновки місцевого суду про наявність підстав для закриття провадження у справі про порушення митних правил за ст. 472 МК України на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність у діях ОСОБА_1 - безпідставні.
Оскільки відповідальність за правопорушення, яке вчинене ОСОБА_1 наразі передбачена ч.2 ст.471 МК України та її санкція є більш м`якою, аніж санкція ст.472 МК України у редакції на час вчинення правопорушення, апеляційний суд вважає, що вчинені ОСОБА_1 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст.471 МК України (в редакції Закону №2058-ІХ від 16.02.2022).
Отже, для дотримання встановленої законом процедури ОСОБА_1 була зобов`язана заповнити та подати при здійсненні митних формальностей точні відомості про переміщувані нею через митний кордон України товари: парасольки в кількості 72 шт., вагою 48,1 кг, згідно з рахунком № FA/651/2021 від 16.03.2021, становить 144 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 17.03.2021 (1 євро=32,9632 грн) становить 4746 грн 70 коп, які у такій кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню.
Згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
За приписами ч.3 ст. 3 МК України, норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.
Приймаючи судове рішення апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що митний орган, відповідно до п. 8 ст. 247 КУпАП, позбавлений можливості складання нового протоколу про порушення митних правил за ознаками ч. 2 ст. 471 МК України.
За таких обставин, апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги представника митного органу про те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення на час розгляду справи у суді містить склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України, яка передбачає відповідальність за недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами, та тягне за собою накладення штрафу у розмірі 30 відсотків вартості цих товарів, такими, що заслуговують на увагу.
Отже, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу представника митного органу необхідно задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати та перекваліфікувати дії ОСОБА_1 зі ст. 472 МК України на ч. 2 ст. 471 МК України.
Разом з тим, апеляційний суд визнає малозначним порушення ОСОБА_1 митних правил і вважає можливим звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, беручи до уваги такі обставини.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, при вирішенні питання про накладення стягнення необхідно враховувати співмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для особи.
Так, апеляційний суд бере до уваги характер та обставини порушення ОСОБА_1 митних правил, зокрема те, що ОСОБА_1 не приховувала виявлений товар, не задекларувала його через те, що, з її слів, на момент подання декларації у ОСОБА_1 були відсутні підстави вважати, що її партнерами - іноземною фірмою була допущена помилка під час складання товаросупровідних документів; також апеляційний суд звертає увагу на відомості про особу ОСОБА_1 та її ставлення до вчиненого правопорушення, а саме те, що вона не заперечує своєї вини, не мала наміру порушувати митні правила і в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 раніше притягувалась до відповідальності за порушення митних правил.
Отже, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, апеляційний суд доходить висновку, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді конфіскації товару парасольок, вартість якого на момент вчинення правопорушення складала 4746 грн 70 коп, у цьому конкретному випадку буде порушенням ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки таке стягнення є очевидно непропорційним діянням ОСОБА_1 .
Тому, апеляційний суд визнає доцільним застосування приписів ст. 22 КУпАП та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого нею правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження у справі про адміністративне правопорушення виноситься постанова про закриття справи.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав в. о. заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Козюберда В., задовольнити,
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 лютого 2023 року, щодо ОСОБА_1 , скасувати.
Визнати ОСОБА_1 винуватою за ч. 2 ст. 471 МК України (в редакції Закону № 2058-IX від 16.02.2022), на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, а провадження у справі закрити.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН