Справа № 339/470/23 156
П О С Т А Н О В А
05 грудня 2023 року м. Болехів Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Скригун В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та проживаючої АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
якій роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та права, передбачені ст. 268 КУпАП,
Зі змісту протоколу ААД № 587666 від 22 жовтня 2023 року про адміністративне правопорушення, який надійшов на розгляд суду, вбачається, що 22 жовтня 2023 року о 02:04 год. ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.9а ПДР України, по вул. Центральна в с.Гузіїв керувала транспортним засобом Toyota Avensis в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія за допомогою приладу Драгер 6820 на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку. Результат тесту - 0,94 проміле.
Вказані дії кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Надала письмові заперечення, відповідно до яких вказує, що дії працівників поліції не відповідали вимогам закону. Вважає, що процесуальні документи, зокрема протокол про адмінправопорушення та додані матеріали складені з порушенням чинних процесуальних норм права, а вказане обвинувачення ОСОБА_1 є безпідставним, виходячи з наступного. Так в матеріалах справи не міститься обґрунтування причини зупинки транспортного засобу, яким за даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 587666 від 22.10.2023 р., вона керувала. Поліцейські зупинили її автомобіль, і без будь-якого обґрунтування такої зупинки почали безпідставно вимагати для огляду посвідчення водія та техпаспорт на транспортний засіб. На її запитання про причину зупинки, працівник поліції сказав, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Отже, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останньої.
Таким чином вважає, що із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що вона допустила будь-які порушення правил дорожнього руху, за які її слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції вона не була зобов`язана виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно неї не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Після зупинки автомобіля, працівник поліції, оглянувши документи, ствердно вказав, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння, при цьому в порушення вимог ст. 266 КУпАП не вказав які саме ознаки алкогольного сп`яніння у неї виявлені. Натомість працівник поліції зразу запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, на що вона погодилася, оскільки була впевнена, що спиртних напоїв не вживала. Після пройденого огляду, отримано результат 0,94 проміле, однак вона не була згідна з результатами огляду, про що вказала працівнику поліції. Останній не запропонував їй пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі, що також зафіксовано на відеозаписі, доданому працівниками поліції до матеріалів справи.
Отже, працівники поліції порушили встановлений порядок огляду водія на стан сп`яніння, провели огляд на місці зупинки без вказівки на конкретні ознаки алкогольного сп`яніння, які могли бути підставою для такого огляду, а також після висловлення незгоди із результатами огляду проведеного на місці фактично не запропонували їй пройти огляд у медичному закладі. Працівники поліції не роз`яснили порядок проведення огляду в медичному закладі, не пояснили, що при такому огляді може бути проведено за її згодою лабораторне дослідження зразків біологічних середовищ і таким чином вона зможе захиститися від пред`явленого обвинувачення, оскільки дійсно не перебувала у стані сп`яніння. Направлення на проходження огляду у медичному закладі при ній не складалося.
Враховуючи наведене вбачається, що працівниками поліції було порушено порядок огляду її на стан сп`яніння, встановлений ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженим спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р.№ 1452/735.
Згідно ч.4 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а фізична особа є більш слабкою стороною у відносинах з державою (під якою згідно практики Європейського суду Європейського Суду з прав людини розуміється вся сукупність державних органів, установ, їх посадових осіб) то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку. Обов`язок доведення вини особи у скоєнні правопорушення, інших обставин події правопорушення, що мали місце, покладено на суб`єкта владних повноважень. Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь обвинуваченого.
Просить закрити провадження у справі, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Суддя, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, дійшла до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно вимог ст. 280 цього кодексу, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом подання доказів.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КупАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
На встановлення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду надано:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 587666 від 22 жовтня 2023 року, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП;
- роздруківку приладу Drager ALKOTEST 6820, результат тесту 0,94 проміле, за № 5302;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 22 жовтня 2023 року, згідно якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Огляд за допомогою Драгер 6820 проводився, результат 0,94 проміле;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в Долинську ЦРЛ від 22 жовтня 2023 року;
- довідку від 24 жовтня 2023 року, в якій вказано, що ОСОБА_1 видано посвідчення водія категорії B;
- свідоцтво про повірку газоаналізітора Alkotest 6820;
- відеодокази, які містяться в матеріалах провадження.
З відеозапису, який проведений за допомогою відеореєстратора машини патрульної поліції та за допомогою службового нагрудного відеореєстратора працівника поліції зафіксовано: керування транспортним засобом ОСОБА_1 , процес зупинки транспортного засобу працівниками поліції без зазначення причини зупинки, перевірки документів, встановлення особи водія. Працівник поліції після виявлення ознак алкогольного сп`яніння (без зазначення яких ознак) пропонує водію пройти тест на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер 6820», остання продуває, результат 0,94%, тест №5302; В подальшому працівник поліції повідомляє і зачитує водію про те, що буде складено протокол відносно неї за ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснює зміст ст. 63 Конституції України. Копію протоколу тароздруківку приладу Drager ALKOTEST 6820 з результатом отримала і підписала. Однак від підпису інших матеріалів справи відмовилася. Працівники поліції повідомили, що протягом 24 год. ОСОБА_1 зобов`язана не керувати транспортним засобом. Транспортний засіб залишено по місцю зупинки.
Так, пункт 6 розділу цієї Інструкції визначає, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
В п. 7 розділу І Інструкції зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. При цьому пункт 3 розділу І Інструкції конкретизує ознаки алкогольного сп`яніння.
Отже, згідно вказаної норми закону, водій транспортного засобу має право вибору де проходити огляд на стан сп`яніння: на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я. В свою чергу поліцейські повинні спершу визначитись, які саме ознаки і якого сп`яніння наявні у водія, потім запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки із використанням спеціальних технічних засобів, а у випадку не бажання проходити такий огляд, або незгоди з його результатами повинні запропонувати пройти огляд в закладі охорони здоров`я і не в будь якому, а в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.
Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Оскільки під час події поліцейським застосовано технічні засоби відеозапису, то наявність свідків не є обов`язковою.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи. Так з переглянутого відеозапису вбачається, що після проведення огляду водія на стан сп"яніння за допомогою «Драгер», працівник поліції, в порушення вимог ст. 266 КУпАП, не роз"яснив водію право не погоджуватися з результатами тесту та непропонував їй пройти повторний огляд в медичному закладі, відповідно, не отримав від водія відмову від проходження такого огляду, а відразу склав стосовно ОСОБА_1 адміністративний протокол за ст.130 ч.1 КУпАП.
Також, матеріали справи не містять однозначних доказів того, що на місці зупинки ОСОБА_1 погодилася з таким результатом. Підпис на роздруківці алкотестера свідчать про ознайомлення особи зі змістом такого документу, але не підтверджують однозначної згоди із зазначеними в них результатом.
Вважає, що така позиція водія зобов`язувала працівників поліції запропонувати водієві пройти альтернативний огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан сп`яніння, оформити відповідне направлення, а також забезпечити доставку водія в такий заклад охорони здоров`я.
Проте, працівники поліції не виконали цих вимог законодавства, що підтверджується відеозаписом, який наявний на долученому до протоколу диску. Зокрема на відео зафіксовано, що після продування приладу "Драгер" працівники поліції одразу стверджують, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння і відносно неї буде складено протокол про адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Працівники не висловлюють чіткої пропозиції пройти альтернативний огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.
На направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння відсутній підпис ОСОБА_1 , що могло б підтвердити те, що таке направлення було реально пред`явлене особі, а не виписане формально без мети його реального виконання. А враховуючи, що матеріали відеофіксації також не містять підтвердження ознайомлення особи, відносно якої складено протокол, зі змістом цього документу, то цей доказ є недопустимим.
Сам протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначені обставини правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , не може слугувати єдиною підставою для притягнення особи до адмінвідповідальності, без наявності інших належних, допустимих, об`єктивних і неспростовних доказів вини особи у вчиненні адмінправопорушення. Адже незважаючи на те, що у КУпАП протокол про правопорушення віднесений до виду доказів вини правопорушника це суперечить принципу верховенства права і протокол не може бути доказом вини особи, а лише актом адміністративного звинувачення.
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.
Отже, винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.9а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КупАП є недоведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності винуватості необхідно тлумачити на користь особи, яка притягається до відповідальності (ст.62 Конституції України).
Таким чином, враховуючи, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх, допустимих і переконливих доказів того, що водій ОСОБА_1 порушувала вимоги п.2.9а ПДР України, тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Тому провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити.
Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП, не сплачується.
Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 245, 247, 251, 280, 294 КУпАП, суд
Закрити справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч1 ст.247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена в 10-ти денний термін з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, через Болехівський міський суд Івано-Франківської області, відповідно до ст. 294 КУпАП.

Суддя Болехівського міського суду В. В. Скригун

Строк пред`явлення постанови до виконання "____"__________20_ р.

Постанова набирає чинності "_____"_______________20_ р.