Справа № 442/6791/23
Провадження №3/442/2449/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 жовтня 2023 року Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Крамар О.В., з участю секретаря судового засідання Малик О.Я., прокурора Тидаша О.І., адвоката особи, яка притягається до відповідальності - Білинського-Гродзь Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу на посаді ректора Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

26.09.2023 в Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області з Управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшли адміністративні матеріали, про притягнення ОСОБА_1 за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відносно ОСОБА_1 07.08.2023 старшим оперуповноваженим 6-го відділу (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань у Львівській області ДСР Національної поліції України капітаном поліції Смітюх Ю.Р. складено протокол про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією №491, відповідно до якого ОСОБА_1 , будучи ректором Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка, будучи відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила у встановленому законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів при видачі та підписанні наказу № 278-К від 02.12.2021 «Про кадрові питання» згідно якого прийняла себе ОСОБА_1 , ректора (1,0 ставки за рахунок загального фонду Державного бюджету) Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка, за строковим трудовим договором з 03.12.2021 р. на посаду професора (0.5 ставки, за рахунок загального фонду Державного бюджету) кафедри філософії імені професора В.Г. Скотного за сумісництвом, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-7 КУпАП.

Крім цього, відносно ОСОБА_1 07.08.2023 старшим оперуповноваженим 6-го відділу (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань у Львівській області ДСР Національної поліції України капітаном поліції Смітюх Ю.Р. складено протокол про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією №492, відповідно до якого ОСОБА_1 , будучи ректором Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка, будучи відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», не вжила заходів, щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, при наявності суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, чим вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, при видачі та підписанні наказу № 278-К від 02.12.2021 «Про кадрові питання» згідно якого прийняла себе ОСОБА_1 , ректора (1,0 ставки за рахунок загального фонду Державного бюджету) Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка, за строковим трудовим договором з 03.12.2021 р. на посаду професора (0.5 ставки, за рахунок загального фонду Державного бюджету) кафедри філософії імені професора В.Г. Скотного за сумісництвом, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Датою вчинення даних правопорушень у протоколі вказано 02.12.2021, а датою їх виявлення 07.08.2023 (дата складання протоколу).

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала з підстав викладених у письмовому поясненні. Просить провадження у справі закрити, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник Білинський-Гродзь Ю.М. просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з підстав викладених у письмовому клопотанні.

Прокурор вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а тому просить накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши всебічно та повно письмові матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, виходячи з наступного.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено наступне:

З протоколу про адміністративне правопорушення №491 від 07.08.2023 р. вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Факт неповідомлення, на думку, особи, що склала протокол, підтверджується відповіддю Міністерства освіти і науки України про відсутність реєстрації в системі електронного документообігу повідомлень ректора Університету ОСОБА_1 про наявність у неї конфлікту інтересів при підписанні наказу від 02.12.2021 р. № 278-К. Водночас з цього приводу слід звернути увагу на ч. 1 ст. 9 ЗУ Про електронні документи та електронний документообіг, яка вказує, що електронний документообіг (обіг електронних документів) - сукупність процесів створення, оброблення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, використання та знищення електронних документів, які виконуються із застосуванням перевірки цілісності та у разі необхідності з підтвердженням факту одержання таких документів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 цього ж Закону електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Таким чином, з норм вказаного Закону слідує, що система електронного документообігу Міністерства освіти і науки України є системою процесів створення, оброблення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, використання та знищення електронних документів. Доказів протилежного у протоколі № 491 від 7.08.2023 не міститься. Разом з тим п. 2 ч. 1 ст. 28 ЗУ Про запобігання корупції не містить вимог щодо форми повідомлення про конфлікт інтересів. Тобто норми Закону дозволяють надати таке повідомлення як у письмовій формі, в т.ч. з використанням електронного документообігу, так і шляхом надання чи надсилання паперового повідомлення, так само і шляхом усного повідомлення. Водночас протокол про адміністративне правопорушення № 491 від 07.08.2023 та додані до нього матеріали не містять доказів, що доводять факт неповідомлення ОСОБА_1 про виникнення у неї конфлікту інтересів будь-яким іншим способом, окрім шляхом надсилання електронного документа. Оскільки в силу приписів ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, то ОСОБА_1 не зобов`язана доводити факт подання нею повідомлення про виникнення конфлікту інтересів, а навпаки сторона обвинувачення повинна довести суду належними і допустимим доказами факт неподання відповідного повідомлення у встановленому законом порядку і строки.

Відповідно до ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено, зокрема час вчинення адміністративного правопорушення. Водночас у протоколах про адміністративні правопорушення № 491 та № 492 від 07.08.2023 вказано, що датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 02.12,2021. Поняття дати і часу вчинення адміністративного правопорушення не є тотожними. Оскільки поняття часу вчинення адміністративного правопорушення не є тотожним даті його вчинення, а більш вузьким та ідентифікованим періодові вчинення адміністративного правопорушення, то законодавча вимога ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення про зазначення в протоколі саме часу вчинення правопорушення не допускає його підміну датою.

Водночас у протоколах про адміністративні правопорушення №491 та 492 від 07.08.2023 вказано, що датою вчинення даних адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією є 02.12.2021, хоча і міститься покликання на норму ч. 1 ст. 28 ЗУ "Про запобігання корупції", в якій вказано про обов`язок та термін повідомлення про наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів.

В даному випадку, суд погоджується з доводами захисту щодо того, що поняття "дати" і "часу" вчинення адміністративного правопорушення не є тотожними.

Пункт 2 ч. 1 ст. 28 ЗУ Про запобігання корупції регламентує строки повідомлення про виникнення конфлікту інтересів, зокрема таке має бути здійснене не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів. Таким чином відповідно до припису п. 2 ч. 1 ст. 28 ЗУ Про запобігання корупції обов`язок ОСОБА_1 щодо повідомлення про виникнення у неї конфлікту інтересів при видачі та підписанні наказу від 02.12.2021 р. № 278-К мав бути виконаний до 03.12.2021, оскільки 03.12.2021 є наступним за 02.12 робочим днем. І лише у разі неповідомлення про конфлікт інтересів до закінчення дня 03.12.2021, ОСОБА_1 може бути інкриміноване вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Водночас у протоколі про адміністративне правопорушення № 491 від 07.08.2023, вказано, що датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 02.12.2021. Таке твердження є безпідставним та суперечить п. 2 ч. 1 ст. 28 ЗУ Про запобігання корупції щодо строків повідомлення про конфлікт інтересів, а отже зазначена у протоколі дата вчинення адміністративного правопорушення вказана невірно в силу припису Закону.

Оскільки дані адміністративні протоколи стосуються однієї і тієї ж особи, одночасно розглядаються в суді, та передбачають відповідальність за вчинення одного і того ж правопорушення, то такі слід об`єднати в одне провадження. (ст.. 36 КпАП України)

Ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентує строки накладення адміністративного стягнення суду, а згідно з ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. Таким чином, визначення як часу вчинення адміністративного правопорушення, так і дня його виявлення має важливе та необхідне значення для розгляду справи по адміністративне правопорушення. У протоколах про адміністративні правопорушення № 491 та № 492 від 07.08.2023 вказано, що датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу, а саме 7.08.2023. Суд критично ставиться до таких доводів та не дає їм віри, оскільки з огляду на те, що момент виявлення порушення не можна ототожнювати з часом складення протоколу про адміністративне правопорушення, то останній є засобом не виявлення, а фіксації правопорушення. Факт виявлення порушення є окремою подією, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення. Днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення. Це також підтверджується висновком Верховного суду у постанові від 28 лютого 2019 року у справі №149/2498/17, де зокрема зазначено: Колегія суддів зазначає, що початок перебігу строку накладення адміністративного стягнення слід пов`язувати з днем виявлення правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. Днем виявлення правопорушення слід також вважати і день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушенні. Отже у протоколах про адміністративні правопорушення №491 та № 492 від 07.08.2023 день виявлення адміністративних правопорушень зазначений невірно в силу приписів законодавства. А тому при складанні протоколів про адміністративні правопорушення № 491 та № 492 від 7.08.2023 р. уповноваженою особою допущено порушення визначеного законодавством порядку їх складання. Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 листа-роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі № 223-943/0/4-17 Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією від 22 травня 2017 року для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідна наявність чотирьох юридичних фактів: наявність у правопорушника приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений; наявність суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення; наявність реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

У цьому ж листі ВССУ зазначено, що аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім.В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що, для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, хоча ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» і передбачено обов`язок особи повідомляти про наявність у неї потенційного чи реального конфлікту інтересів, проте адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає лише за неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Отже, чинним законодавством не передбачено адміністративної відповідальності за неповідомлення особою про наявність у неї потенційного конфлікту інтересів. Так само нормами чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено адміністративної відповідальності за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах потенційного конфлікту інтересів.

Зі змісту протоколів про адміністративні правопорушення №491 та № 492 від 7.08.2023 р. вбачається вказівка на наявність у ОСОБА_1 приватного інтересу, а також покликання на норму ч. 1 ст. 1 ЗУ Про запобігання корупції, в якій вказано, що таке приватний інтерес. Натомість, як в протоколах про адміністративні правопорушення так і в доданих до них матеріалах не має чіткої вказівки в чому саме полягав приватний інтерес ОСОБА_1 ; в чому проявилася суперечність між приватним інтересом і службовими повноваженнями ОСОБА_1 та в чому саме така суперечність знайшла свій вияв або вплив на прийняття рішень; відсутнє обгрунтування наявності реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення; так само в протоколах відсутнє обгрунтування твердження про виникнення у ОСОБА_1 саме реального, а не потенційного конфлікту інтересів, та вчинення дій в умовах реального, а не потенційного конфлікту інтересів. Таким чином, ні протоколи про адміністративні правопорушення № 491 та № 492 від 7.08.2023 р., ні долучені до них матеріали не містять відомостей і доказів, що давали б змогу визначити суть адміністративного правопорушення, натомість містять лише загальні норми про необхідність певної поведінки та кваліфікацію правопорушення у разі недотримання такої поведінки.

Поза увагою судді не може залишитись той факт, що постановою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.09.2023 № 442/5552/23, протокол про адміністративне правопорушення № 491 від 07.08.2023 відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення № 492 від 07.08.2023 відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП був повернутий управлінню стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України для належного оформлення.

Однак, 26.09.2023 вказані вище протоколи були повторно направлені до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області без усунення недоліків, зазначених в постанові Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.09.2023.

За таких обставин суд, уникаючи зайвого формалізму, вважає за можливе розглянути по суті вказані повторно направлені протоколи про адміністративне правопорушення № 491 та № 492 від 07.08.2023 відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП в межах, встановлених зазначеними протоколами про адміністративне правопорушення.

Стаття 6 Конвенції встановлює сукупність правових принципів, які змістовно наповнюють право особи на справедливий суд. Вказане право особа не може реалізувати в тому випадку, якщо документ, на підставі якого вона притягається до юридичної відповідальності в судовому порядку, не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі Фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський Суд з прав людини у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, зважаючи на відсутність достовірних доказів щодо часу вчинення і суті адміністративного правопорушення, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження в даній справі, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ч. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 256, ст. ст.283-285 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

Справи про адміністративні правопорушення № 442/6791/23 (провадження № 3/442/2449/2023) та № 442/6792/23 (провадження № 3/442/2450/2023) відносно ОСОБА_1 про вчинення нею правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, об`єднати в одне провадження і об`єднаній справі присвоїти № 442/6791/23 (провадження № 3/442/2449/2023).

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови виготовлено 10.10.2023.

Суддя О.В. Крамар