Справа №: 148/1221/23
Провадження №: 3/148/742/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді: Ковганича С.В.

за участю правопорушника ОСОБА_1

захисника правопорушника Пріщенка С.С.

свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув матеріали, які надійшли з Тульчинського РВП ГУ НП у Вінницькій області про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , притягується до адміністративної відповідальності за порушення ст.130 ч.4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

22.06.2023о 07:02 водій ОСОБА_1 на а/д Немирів-Могилів-Подільський керував автомобілем «Мерседес Бенц» д/н НОМЕР_1 після скоєного ДТП за його участю, до проведення медичного огляду з метою встановлення стану порушив вимоги п. 2.10. «є» ПДР України.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.4 КУпАП не визнав, пояснивши, що 22.06.2023 на а/д Немирів-Могилів-Подільський сталася ДТП з його участю, після даної ДТП він випив пляшку пива і після чого поїхав в кафе в с. Рахни-Лісові Тульчинського району де вживав алкогольні напої до приїзду працівників поліції. По приїзду працівників поліції на місце ДТП, йому було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотесту «Драгер» на, що він відповів відмовою, але погодився пройти освідування в медичному закладі. Коли він був доставлений до Тульчинської ЦРЛ, він відмовився проходити освідування на стан алкогольного сп`яніння. Вважає, що протокол за порушення ст. 130 ч.4 КУпАП відносно нього суперечить об`єктивним обставинам справи та дії працівників поліції є не законними, а притягнення його до адміністративної відповідальності безпідставним. В послідуючому вказав, що спиртне після ДТП він не вживав, але після того, як йому було запропоновано пройти освідування в ЦРЛ, від якого він відмовився, ото ввечері вживав спиртні напої.

Захисник правопорушника, адвокат Пріщенко С.С. в судовому засіданні вказав на відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст. 130 ч. 4 КУпАП та просить закрити провадження в справі на підставі ст. 247 ч. 1 п.1 КУпАП, так як в його діях можливе адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, так як спиртне він вживав, ввечері, перед поїздкою та ДТП. При цьому також вказав на порушення зі сторони працівників поліції вимог КУпАП щодо складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 22.06.2023 дійсно вживав алкогольні напої, але до вчинення ДТП. Здійснивши ДТП та по приїзду працівників поліції, ОСОБА_1 повідомив останнім, що вживав алкогольні напої після вчинення ДТП, оскільки злякався. Працівники поліції, керуючись показами ОСОБА_1 , склали протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.4 КУпАП.

Вважає, дії працівників поліції не законними, а притягнення правопорушника ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст. 130 ч.4 КУпАП безпідставним, що є підставою для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо останнього з підстав встановлених п. 1 ст. 247 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що 22.06.2023 приблизно о 07:00 год. він на своєму власному автомобілі рухався з с. Рахні-Лісові Тульчинського району в напрямку смт. Шпиків Тульчинського району, між даними населеними пунктами на заокругленній ділянці дороги йому на зустріч рухався автомобіль «Мерседес Бенц» д/н НОМЕР_2 водій якого виїхавши на смугу зустрічного руху допустив зіткнення з його автомобілем. Чи перебував водій ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та чи вживав спиртне після ДТП, йому невідомо.

Аналогічні покази, в судовому засіданні надала свідок ОСОБА_3 .

Заслухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши свідків, дослідивши представлений відеозапис, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 130 ч.4 КУпАП передбачена відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.4 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: - протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 135282 від 22.06.2023, (а. с. 2), який за змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, у якому викладені обставини і суть правопорушення, передбачені ст. 130 ч.4 КУпАП, а також міститься посилання на ПДР України;

- акт огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с.5);

- пояснення (а.с.7);

- медичний висновок Тульчинської ЦРЛ, де зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння(а.с.6);

- СD диском з відеозаписом, який належить Тульчинському РВП ГУНП у Вінницькій області (а.с.10).

Твердження ОСОБА_1 та його захисника про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.4 КУпАП, є таким, що не знайшли свого підтвердження під час дослідження доказів в судовому засіданні. Така позиція правопорушника та його захисника розцінюється судом як захисна позиція, направлена на уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

В судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Наданий до суду протокол про адміністративне правопорушення, на переконання суду є належним та допустимим доказом, так як то передбачено ст. 251 КУпАП, оскільки відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, в ньому зазначені наявні порушення п.2.10. «є» ПДР України ОСОБА_1 . Окрім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечив, що після ДТП вживав спиртні напої, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.4 КУпАП.

Суд критично відноситься до пояснень останнього, коли він їх змінив, та вказав, що спиртне він вживав вже після проведення освідування.

Зазначена у протоколі інформація співпадає з обставинами, зафіксованими та долучених до протоколу відео файлах з нагрудних камер працівників поліції, зокрема на оглянутому відеозаписі відзнятому на місці події, який відповідає вимогам та положенням ст. 251 КУпАП, вбачається, що ОСОБА_1 , беззаперечно та без примусу з боку працівників поліції відмовився від законної вимоги про проходження огляду на стан сп`ягніння, як за допомогою технічних засобів, так і в закладі охорони здоров`я. Вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено належним чином суть правопорушень, які йому інкримінуються, зокрема і наслідки вживання алкогольних напоїв після ДТП. ОСОБА_1 підтвердив про вживання ним алкоголю після ДТП, вважаючи, що не здійснює цим будь-яких протиправних дій.

Тобто вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 266 ч. 2 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться в присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення".

Суд вважає, що працівниками поліції правомірно та у відповідності до вимог КУпАП зафіксовано порушення п.2.10. «є» ПДР України ОСОБА_1 .

Згідно постанови КМУ «Про правила дорожнього руху» від 10.10.2001 №1306 учасник дорожнього руху - це особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.10 «а» ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: a) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до пункту 2.10 «є» ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

У разі невиконання вимог п. 2.10 «є» ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 ч.4 КУпАП.

Відповідно до пунктів другого, четвертого, шостого розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до тексту вказаної Інструкції, саме поліцейському надано право визначати підозру про те, чи перебуває водій в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Згідно п. 12 розділу II Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє його до найближчого закладу охорони здоров`я.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як вбачається із пояснень ОСОБА_1 наданих в судовому засіданні, та відеозапису на диску з боді-камер працівників поліції, водій ОСОБА_1 після ДТП за його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння вживав алкоголь, про що проінформував поліцію.

Аналізуючи вищенаведені факти, заслухавши учасників справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, у їх сукупності та взаємозв`язку, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 130 ч.4 КУпАП повністю доведена і сумніву не викликає.

Отже, дослідивши усі матеріали справи, суд дійшов до висновку, що правопорушник вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.4 КУпАП і повинен нести передбачену законом відповідальність.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративні правопорушення.

При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тому згідно зі ст. 33 цього Кодексу основні й додаткові стягнення слід застосовувати з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, у межах санкцій відповідних норм.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 відповідно до ст. 34 КУпАП, не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 відповідно до ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, беручи до уваги, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка вчинила правопорушення за ст. 130 ч.4 КУпАП, що створює потенційну загрозу для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб, суд вважає що виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень можливо шляхом призначення стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом строком на три роки, яке є необхідним і достатнім, та, згідно ст. 23 КУпАП, відповідає меті адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 4 ч. 5 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки з 01.01.2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2684,00 грн., тому з правопорушника підлягає стягненню 536,80 грн. судового збору в прибуток держави

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 23, 33, 130, 245, 266, 283, 287, 289 КпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.4 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на три роки (Рахунок UA0002001, Отримувач ГУК у Вінницькій обл./Він. обл./21081300, Код отримувача 37979858, Банк отримувача Казначейство України (ел.адм..подат.) .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 в дохід держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок, (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача: (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA 0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя: