Провадження №: 3/752/7177/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 жовтня 2023 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого у Святошинському УП ГУНП у м. Києві, одруженого, що має на утриманні малолітню дитину, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

20 серпня 2023 о 21 год 40 хв ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у присутності неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , 2013 р.н., вчинив сварку із дружиною ОСОБА_3 , в ході якої штовхав її, наносив удари ногами, завдав стусанів, ображав нецензурною лайкою, тим самим вчинив домашнє насильство відносно дружини і дитини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 частково визнав вину у вчиненні інкримінованих йому діянь. Зазначив, що дійсно 20.08.2023 у нього з дружиною відбулася сварка, під час якої він висловлювався на адресу останньої нецензурними словами. Між тим заперечує, що штовхав її, наносив удари ногами, завдав стусанів. Все відбувалося у квартири де були присутні лише дружина та донька. Шкодує про вчинене, просив вибачення у суду. Запевняв, що у майбутньому не допустить такої поведінки. Просив визнати вчинені ним діяння такими, що є малозначними та звільнити його від відповідальності відповідно до вимог ст. 22 КУпАП. Після дослідження відеозапису з нагрудної камери поліцейських, не оспорював ті події, які на ній зафіксовані, що відбувалися після приїзду поліцейських.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 пояснила суду, що дійсно за вказаних у протоколі обставин між нею і чоловіком сталася сварка. На даний час конфлікт вичерпано. Вана заперечувала, що чоловік наносив удари. Просила закрити провадження у справі, оскільки викликала поліцію на емоціях. Після дослідження відеозапису з нагрудної камери поліцейських, не оспорювала ті події, які на ній зафіксовані, які відбувалися після приїзду поліцейських, зокрема її пояснення щодо неправомірної поведінки щодо неї та дитини її чоловіка.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілої, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що особа відносно якої складений протокол - ОСОБА_1 та потерпіла - ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_1 та перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають дитину - ОСОБА_2 , 2013 р.н.

З даних рапорту оперативного чергового встановлено, що 20.08.2023 о 22 год 18 хв на лінію 102 надійшло повідомлення від заявниці про те, що за адресою: АДРЕСА_1 чоловік буянить, вигнав з дому разом з дитиною. На наслідками приїзду наряду поліції у під`їзді було виявлено особу жіночої статі, яка була босоніж та мала заплаканий вигляд. Поруч перебувала дитини. Особи встановлені як ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_3 повідомила, що після того, як вона із чоловікам та донькою повернулися з відпочинку, її чоловік, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив конфлікт, наносив стусани та вигнав з квартири.

Вказані дії фіксувалися на бодікамери поліцейський №№472008 та 472065, які були відтворені під час судового розгляду. За наслідками їх дослідження встановлено, що поліцейські, прибувши за викликом, виявили заявницю - ОСОБА_3 , яка повідомила про неправомірні дії які її чоловік - ОСОБА_1 вчинив щодо неї та дитини, які передували виклику нею працівників поліції. Окрім того, вказаний запис також містить розповідь ОСОБА_3 , яка повідомила працівникам поліції, що неправомірні дії щодо неї чоловік здійснює певний період часу, вони носять регулярний характер. Зокрема, він спричиняє фізичне та психологічне насильство (б`є, принижує, виганяє з квартири). Також повідомила, що вимушена терпіти таке насильство, оскільки квартира, в якій вони проживають, належить чоловікові. Вона, хоча і працює й отримує заробітну плату, вимушена терпіти всі знущання, оскільки надає допомогу іншим членам своєї родини. Під час розмови з`явилася дитина, яка плакала, мала заляканий вигляд, що також пов`язувала з поведінкою батька.

У подальшому працівники поліції мали розмову із особою, яку виявили у квартирі АДРЕСА_2 , якого встановили як ОСОБА_1 .

За наслідками розмови, ОСОБА_3 неодноразово у присутності поліцейських вказувала на ті неправомірні діяння, які вчиняє щодо неї чоловік.

За наслідками встановлення обставин правопорушення, працівниками поліції був складений терміновий заборонний припис стосовно кривдника - ОСОБА_1 , а саме заборона протягом 5 діб у будь-який спосіб спілкуватися із потерпілими, перебування в місця проживання.

Ризики вчинення домашнього насильства, за наслідками опитування ОСОБА_3 , були визнані поліцейськими такими, що є середніми (а.с. 3-4).

Надаючи оцінку дослідженим доказам, суд приходить до наступного.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дитина, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства.

Суд вважає, що дій ОСОБА_1 стосовно дружини та донь мають ознаки домашнього насильства. Вина ОСОБА_1 підтверджується даними рапорту оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП у м.Києві від 20.08.2023, відеозапису з нагрудних камер поліцейських, поясненнями ОСОБА_1 , який в ході розгляду справи не заперечував факту сварки із дружиною за вказаних у протоколі обставин, під час якої була присутня їх донька, а також поясненнями потерпілої ОСОБА_2 .

Суд критично ставиться до показань потерпілої ОСОБА_3 , які надані нею під час судового засідання, в тій частині, що вона відмовилася від раніше повідомленою нею інформації щодо насильства, яке вчиняє стосовно неї чоловік. Суд вважає, що можливе прийти до уваги відомості, які повідомила потерпіла працівникам поліції у 20.08.2023, які приїхали на її виклик на лінію «102».

При цьому суд також враховує, що ОСОБА_1 не зміг спростувати відомості, які були повідомлені його дружиною працівникам поліції та в судовому засіданні фактично визнав, що сварка відбулася та просив за неї вибачення.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства фізичного і психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_1 і домашнього насильства психологічного характеру відносно малолітньої дочки ОСОБА_2 .

Підстави для закриття провадження у справі, в ході розгляду справи судом не встановлені, оскільки примирення винного з потерпілою, не скасовує сам факт вчинення домашнього насильства та відповідальність особи, яка такі дії вчинила, від відповідальності за вчинене нею діяння, принаймні такі положення чинними положеннями КУпАП не передбачені.

Обставин, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, передбачені ст.34, 35 КУпАП України, судом не встановлено. Доказів того, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння суду не надано .

Враховуючи, особу правопорушника, наявність обтяжуючої обставини, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Суд вважає, що така міра відповідальності відповідає вчиненим правопорушенням і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст.23 КУпАП.

Підстав для направлення ОСОБА_1 відповідно до ст.39-1 КУпАП на проходження програми кривдників суд наразі не вбачає, враховуючи, що ризик повторного вчинення домашнього насильства був визначений працівниками поліції як середній. Окрім того, ОСОБА_4 є особою, яка притягається до відповідальності вперше.

Суд також не вбачає підставі для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності, оскільки не вважає діяння такими, що є малозначними.

Також, згідно ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1, 24, 25, 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.9, 33-35, 36, 39-1, 40-1, ч.1 ст. 173-2, ст.ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопо рушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко