Справа № 149/2165/23
Провадження №3/149/923/23
Номер рядка звіту 156
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2023 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вергелес В. О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою - АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 183229 від 03.07.2023 року, складеного поліцейським СРПП Хмільницького РВП Лукіянчуком А.М., 03.07.2023 року о 22.27 годині в с. Слобода - Кустовецька Хмільницького району по вул. Крамнична водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , із знаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, не чітка мова. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився відповідно до Закону, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що працівник поліції сказав йому, що у них є підозра він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Він це заперечив, так як автомобілем не керував. Після чого працівники поліції незаконно склали на нього протокол, з яким він був не згоден. Поліцейський запропонував йому пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився. Оскільки за кермом він не був, тому і не був зобов`язаний проходити огляд на стан сп`яніння. За таких обставин ОСОБА_1 просить суд провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Олянюк В.Л. подав клопотання у якому просить суд закрити справу № 149/2165/23 про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 , за відсутністю у його діях події та складу такого правопорушення. Мотивуючи тим, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 183229 від 03.07.2023 р. зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння. В матеріалах справи міститься доданий працівником поліції відеоматеріал. З долученого до матеріалів адміністративної справи відеозапису не вбачається факт керування транспортним засобом та взагалі не вбачається факт зупинки цього транспортного засобу, працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, обов`язки, правові наслідки складання протоколу, суть обвинувачення та наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а також не зафіксовано факту вручення направлення водія на медичний огляд.

За вказаних обставин, матеріали провадження не містять достовірних відомостей, з яких можна було б беззаперечно, за принципом «поза розумним сумнівом» встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в змісті визначення цього терміну, а тому зазначене в принципі не породжувало обов`язку проходити огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Отже, доданий до адміністративної справи відеоматеріал не може бути визнаний судом належним доказом, у зв`язку з порушенням законодавства з боку працівника поліції.

Окрім того, згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 12 розділу II Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 6 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року N 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Однак на цьому етапі водій ще не вважається винним, так як відповідно до чинного законодавства водію надано право пройти ще один незалежний огляд.

А саме згідно з ч. 2 цієї ж статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому огляд проводиться не в будь якому закладі, а у закладі який включено у перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення такого огляду. Цей перелік затверджується Управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду в інших закладах заборонено законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, згідно із п. 8 р.II Інструкції N 1452/735 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння наведена в додатку N 1 цієї Інструкції.

Зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами на місці зупинки закон покладає обов`язок на працівника поліції запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.

Крім цього, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а й шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У письмовому направлені має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія якого направляють, точний час видачі направлення тощо.

З матеріалів справи, зокрема з відеозапису вбачається ( файл 0000000__0062 22:28:35 сек.), що працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, письмового направлення до медичного закладу ОСОБА_1 від працівника поліції не отримував та в матеріалах адміністративної справи відсутні відомості про вручення такого направлення, відповідно до якого ОСОБА_1 мав би можливість пройти огляд у медичному закладі та повідомлено про складання відносно нього протоколу. Крім того ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, зокрема на право надання правової допомоги.

Таким чином, поліцейськими не дотримано передбаченої законом процедури, яка має важливу роль для встановлення об`єктивної істини при розгляді справи, а саме: розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає справу. Поліцейський оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. З протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, що інспектор роз`яснив водію його права (відповідно до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України), як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що являється грубим порушенням процедури накладання стягнення і скасування штрафу. (ст. 280 КУпАП).

Крім того, поліцейськими порушено ст. 62 Конституції України де закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

З огляду на вищезазначені обставини, вважаю, що докази, які містяться у матеріалах справи являються недопустимими, оскільки отримані з грубим порушенням законодавства.

Відповідно до принципу "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі "Кобець проти України" від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови судді у справах про адміністративні правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями283і284 КУпАП, а саме в них, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви прийняття або відхилення доказів.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1,3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Олянюка В.Л., дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні" передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими доказами.

На підставі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З дослідженого відеозапису з нагрудної бодікамери , долученого до матеріалів справи, не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції.

При цьому суд враховує, що як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 183229 від 03.07.2023 року, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в с. Слобода - Кустовецька по вул. Крамничній.

Надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 183229 від 03.07.2023 року, суд констатує, що останній містить лише інформацію про вчинене ОСОБА_1 правопорушення сформульоване працівником поліції і такий протокол сам по собі без підтвердження іншими достатніми та належними доказами не може бути безперечним доказом керування ОСОБА_1 транспортним засобом а отже він не може бути беззаперечним доказом провини ОСОБА_1 .

Таким чином, суду не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підвердження того, що ОСОБА_1 на час виявлення вказаного правопорушення дійсно керував транспортним засобом і даний транспортний засіб рухався.

Наведені обставини виключають наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відсутня об`єктивна сторона правопорушення - керування транспортним засобом.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23- рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суду не надано достатніх та належних доказів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1,9,130,247,251,283,284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Валерій ВЕРГЕЛЕС