КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/824/3554/2023 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 вересня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

особи, яка склала протокол про

адміністративне правопорушення, ОСОБА_1

захисника Кузьміна Є.О.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Кузьміна Євгена Олександровича в інтересах ОСОБА_2 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 21 червня 2023 року, якою

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що 26 жовтня 2022 року приблизно о 10.20 год. по вул. Чорновола, 79/4, у м. Києві керував транспортним засобом «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Кузьмін Є.О. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилаючись на положення КУпАП, ст. 62 Конституції України, ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини, захисник вважає, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду означеної справи, не надано правової оцінки тим доказам, які надані поліцейським, що призвело до постановлення незаконного рішення у справі.

Захисник зазначає, що факт порушення ОСОБА_2 п. 2.5 Правил дорожнього руху, який виразився у відмові від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджується наявними матеріалами справи, оскільки за досліджуваних подій ОСОБА_2 не був водієм у розумінні п.1.10 Правил дорожнього руху. Апелянт вказує, що автомобіль ОСОБА_2 декілька днів стояв припаркований і через конфлікт з іншим громадянином ОСОБА_2 викликав працівників поліції. По приїзду працівників поліції ОСОБА_2 транспортним засобом не керував, ознак наркотичного сп`яніння не мав та не перебував у такому стані. Проте, як зазначив апелянт, працівники поліції з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення наказали ОСОБА_2 , при цьому вбачаючи у нього ознаки наркотичного сп`яніння, сісти в автомобіль та перемістити його в інше місце. Сторона захисту вважає, що працівник поліції навмисно вчинив дії, які спровокували вчинення ОСОБА_2 вказаного адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи, апелянт зазначає, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вину поліцейським не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятним та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника Кузьміна Є.О. на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення інспекторів поліції ОСОБА_1 , ОСОБА_3, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, відтворивши відеозапис подій, слід дійти такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не у повному обсязі, а висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_2 за викладених у постанові обставин у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджується сукупністю доказів у справі, досліджених під час апеляційного розгляду.

За змістом оскаржуваної постанови, суддя, вислухавши думку захисника Кузьміна Є.О. в інтересах ОСОБА_2 , проаналізувавши зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте, висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, на що обґрунтовано послався захисник Кузьмін Є.О. в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду справи.

Як встановлено з матеріалів справи, відносно ОСОБА_2 26 жовтня 2022 року складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 374282 про те, що він 26 жовтня 2022 року о 10.20 год. по вул. Чорновола, 79/4, у м. Києві керував транспортним засобом «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння рук, порушення координації рухів). Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас. 2).

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 зазначив, що 26 жовтня 2022 року зранку привів доньку до школи та одночасно викликав наряд поліції, оскільки мав намір написати заяву щодо свого сусіда, з яким виникла конфліктна ситуація. Також він ( ОСОБА_2 ) зателефонував куму, бо за часом раніше вживав алкоголь та «курив косяк». По приїзду працівників поліція він ( ОСОБА_2 ) стояв і розмовляв з кумом відносно того, що потрібно лягти у лікарню та «прокапатись». Після розмови з працівниками поліції за викликом, останні зробили круг по місцевості і знову до нього під`їхали та попросили переставити автомобіль у більш зручне та безпечне місце. Коли він виконав цю вимогу працівників поліції, метрів через 20 ними же був зупинений. Від огляду для визначення стану сп`яніння відмовився, оскільки був впевнений, що результат тесту буде позитивний, оскільки він ( ОСОБА_2 ) «курив траву» і ці обставини озвучував працівникам поліції при спілкуванні з ними, тобто вони були обізнані про його дійсний стан.

ОСОБА_2 пояснив, що автомобіль стояв припаркований біля школи ще з п`ятниці (а події мали місце у понеділок), оскільки у той день зустрівся з приятелем та пішли відпочивати у «Дари моря». Автомобіль простояв біля школи всі вихідні і транспортний засіб він не використовував.

В доповненнях до пояснень ОСОБА_2 захисник Кузьмін Є.О. зазначив, що працівниками поліції за досліджуваних обставин порушені приписи ст. 266 КУпАП, оскільки інспектори поліції бачили, в якому стані знаходиться ОСОБА_2 , повинні були відсторонити його від керування транспортним засобом, а не пропонувати перепаркувати автомобіль, щоб у подальшому все зафільмувати і надати в суді, як доказ на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Захисник вважає, що працівники поліції навмисно вчинили дії, які спровокували ОСОБА_2 на вчинення правопорушення.

Під час перевірки доводів, викладених в апеляційній скарзі сторони захисту щодо порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, судом апеляційної інстанції повторно досліджені наявні докази у справі та опитані працівники поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Інспектор поліції ОСОБА_1 , якою складений протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , пояснила, що 26 жовтня 2022 року, отримавши виклик, на службовому автомобілі під`їхали до школи. Заявником був викликаний наряд поліції, оскільки йому здавалось, що його переслідують і намагаються вбити. При спілкуванні з заявником виникла підозра щодо можливого його перебування під дією наркотичних речовин. Заявник, яким виявився ОСОБА_2 , повідомив, що привіз доньку до школи. З самого початку спілкування з ОСОБА_2 працювала бодікамера. На запитання працівників поліції, чи вживав ОСОБА_2 щось заборонене, останній підтвердив це. На запитання, де знаходиться автомобіль, ОСОБА_2 відповів, що транспортний засіб знаходиться біля школи. Працівник поліції зазначила, що з ОСОБА_2 був його кум, який також підтвердив, що ОСОБА_2 - «вживав». Після того, як ОСОБА_2 сів за кермо свого автомобіля, він був зупинений по вул. Чорновола та було запропоновано проїхати до лікаря-нарколога Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», проте ОСОБА_2 на таку пропозицію відмовився. Зауважила, що куму ОСОБА_2 щось не сподобалось, і він викликав ще додатковий наряд поліції стосовно, як він вважав, неправомірних дій поліцейських. Після складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 був відвезений за місцем його проживання.

Працівник поліції ОСОБА_3 , який перебував у складі патрульної поліції з ОСОБА_1 , пояснив, що після отримання виклику на службу «102», приїхали до місця виклику, до школи. Заявник, яким виявився ОСОБА_2 , озвучував речі, які не відповідали дійсності. Розібравшись у ситуації, дитина ОСОБА_2 зателефонувала своїй мамі, щоб та її забрала, оскільки ОСОБА_2 перебував у неадекватному стані. Перевіривши інформацію, впевнившись, що життю і здоров`ю ОСОБА_2 нічого не загрожує, у ОСОБА_2 була прийнята заява. Коли від`їжджали від школи, побачили, що якийсь автомобіль стояв на пішохідному переході. Коли він ( ОСОБА_3 ) з напарницею ОСОБА_4 розвернули автомобіль, то побачили цей автомобіль, за кермом якого знаходився ОСОБА_2 . Інспектор зауважив, що ще біля школи казали ОСОБА_2 перепаркувати автомобіль, щоб той не заважав руху іншим автомобілям. Ні до яких дій ОСОБА_2 , який вправі самостійно вирішувати: сідати чи не сідати за кермо автомобіля, не підбурювали. Інспектор пояснив, що був впевнений у тому, що наявне відео, коли ОСОБА_2 , керуючи автомобілем, рушає від школи. Зазначив інспектор і те, що ознаки наркотичного сп`яніння можливо виявити у будь-який момент спілкування з водієм. Акт огляду водія, як і направлення для проходження відповідного медичного огляду складається на місці зупинки транспортного засобу, яке в подальшому надається лікарю-наркологу.

Згідно з даними відеозапису, долученого до матеріалів справи та переглянутого під час апеляційного розгляду за участю працівників поліції, вбачається наступне.

Відео розпочинається з розмови працівників поліції, коли працівниця поліції ( ОСОБА_5 ) каже своєму напарнику ОСОБА_3 : «Мені хоча б потрібно, щоб він ( ОСОБА_2 ) поїхав», на що інспектор ОСОБА_3 каже: «Вийди з камерою і скажи, щоб він перепарковався». Інспектор ОСОБА_5 каже: «Зараз, треба щоб «красиво» все було». Потім вона вийшла з автомобіля, позаду службового автомобіля біля автомобіля з увімкненими аварійними сигналами знаходився ОСОБА_2 , якому працівник поліції сказала перепаркувати автомобіль в інше місце. З відеозапису вбачається, що автомобіль ОСОБА_2 стояв біля узбіччя дороги. Коли інспектор ОСОБА_5 сіла до службового автомобіля, продовжила розмову з напарником, кажучи: «ненормативна лексика. Він ( ОСОБА_2 ) не може зрозуміти, що від нього вимагають.» Далі слідує рух автомобілів та розмова поліцейських між собою виключно ненормативною лексикою. Коли службовий автомобіль мав припаркуватись, інспектор поліції ОСОБА_3 мовою та жестами показав ОСОБА_2 , де той мав припаркуватись. Коли інспектора вийшли з службового автомобіля, інспектор ОСОБА_3 підійшов до автомобіля ОСОБА_2 та жестом руки показав, куди останньому треба знову перепаркувати автомобіль. ОСОБА_2 виконав вимогу працівника поліції та перепаркував автомобіль у місце, яке йому показав працівник поліції ОСОБА_3 . В розмові між собою працівник поліції ОСОБА_3 сказав інспектору поліції ОСОБА_5 : «Я думаю, що він ( ОСОБА_2 ) щось поняв.». На що інспектор ОСОБА_5 відповіла: «Нєєє, нічого він не поняв. Він зовсім нічого не понімає.» Тоді інспектор ОСОБА_3. відповів: «Ну давай тоді поспілкуємось з ним». В цей час ОСОБА_2 перепаркував автомобіль та зупинив його попереду службового автомобіля працівників поліції. На вимогу працівників поліції ОСОБА_2 пред`явив паспорт, зазначивши, що додаток «Дія» не може показати, оскільки мобільний телефон залишив вдома. Трохи відійшовши убік ОСОБА_2 , працівники поліції продовжили між собою розмову і інспектор ОСОБА_5 додала, що це не перша постанова за водійське посвідчення, що зараз вона зателефонує і все з`ясує. Інспектор ОСОБА_3 сказав, що «у нього не має жодної 130», на що працівник поліції ОСОБА_5 , зі сміхом, двічі сказала «значить буде». Далі, як слідує з відеозапису, інспектор ОСОБА_5. по службовій базі на планшету перевіряє дані щодо ОСОБА_2 , а інспектор поліції ОСОБА_3. у цей час на вулиці спілкується із ОСОБА_2 . Перевіривши дані щодо ОСОБА_2 інспектор поліції ОСОБА_5. інформує свого направника ОСОБА_3 , що у ОСОБА_2 відсутнє водійське посвідчення, проте за інформацію «Рубін» була підтверджена інформація про наявність водійського посвідчення у ОСОБА_2 . Далі, як вбачається з відеозапису, надавши згоду на проходження огляду у лікаря-нарколога, ОСОБА_2 у службовому автомобілі з працівниками поліції прямують до лікарні «Соціотерапія».

З другого відеофайлу відеозапису слідує продовження розмови працівників поліції та ОСОБА_2 по дорозі прямування до лікарні. Інспектор поліції ОСОБА_3. каже ОСОБА_2 , що він, перебуваючи «у такому стані керував транспортним засобом», а на якість потуги ОСОБА_2 щось додати, відповів: «Все, все». ОСОБА_2 зазначив, що вже четвертий день побоюється за своє життя у зв`язку з певними подіями. Інспектор поліції ОСОБА_3., вислухавши ОСОБА_2 порадив йому звернутися за певною медичною допомогою до лікаря, щоб купирувати такий стан ОСОБА_2 . Далі ОСОБА_2 розповідає, що саме його турбує та хто винен у тому, що він побоюється за своє життя та здоров`я, а також життя та здоров`я своєї родини. Працівник поліції ОСОБА_3., вислухавши ОСОБА_2 , порадив або по дорозі до лікаря-нарколога, або після проїхати на вул. Старовокзальна і все детально описати та викласти слідчому. Після невеличкої розмови, ОСОБА_2 сказав, що освідування у лікаря-нарколога не піде йому на користь, запитав у працівника поліції, що йому загрожує у разі позитивного тесту. Інспектор поліції ОСОБА_3. відповів, що має бути суд, «строк», як помилково вважає ОСОБА_2 , за це не дають, а також призначать штраф та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. І за цей час ОСОБА_2 , як зауважив працівник поліції, має подумати, чи варто керувати транспортним засобом у «такому» стані, порадив «прокапатися», щоб привести свої думки до здорового глузду. Інспектор поліції запевнив ОСОБА_2 , що після медичного огляду у лікаря-нарколога останній буде доставлений додому, за місцем мешкання на вул. Полтавську.

Третій відеофайл є безпреривним продовженням попередніх відеозаписів, на якому зафільмовано продовження бесіди ОСОБА_2 з працівниками поліції. По приїзду до лікарні «Соціотерапія» інспектор поліції ОСОБА_3 вийшов з автомобіля, працівник поліції ОСОБА_5 залишилась у службовому автомобілі та оформлювала направлення для проходження медичного огляду ОСОБА_2 для визначення стану сп`яніння.

З наступного відеофайлу вбачається, що ОСОБА_2 знаходиться в кабінеті лікаря-нарколога та лікар опитує ОСОБА_2 щодо дійсного стану його здоров`я, запитує про перенесені попередні хвороби та інше. На запитання лікаря, чи приймав ОСОБА_2 будь-які наркотичні препарати протягом минулого місяця, ОСОБА_2 відповів, що «так, приймав амфетамін, марихуану, пару днів тому, 2-3 дні назад». На запитання лікаря-нарколога, чи згоден ОСОБА_2 пройти медичне освідування, останній відповів: «Якщо треба, то пройду». Лікар-нарколог поінформував ОСОБА_2 , що за наявності його згоди на проходження медичного освідування, буде проведено візуальний, інструментальний його огляд та потрібно буде здати аналіз сечі, який буде опечатаний при ОСОБА_2 , направлений до лабораторії, де відбудеться його перевірка на наявність наркотичний препаратів у організмі. Також лікар повідомив, що аналіз примусово не береться, потрібна добровільна згода пацієнта. Лікар повідомив, що наразі існує два варіанти розвитку подій: або ОСОБА_2 підписує добровільну згоду та здає аналізи, або відмовляється від проходження медичного огляду. Лікар роз`яснив ОСОБА_2 , що в разі виявлення в аналізі сечі будь-яких наркотичних препаратів, він ( ОСОБА_2 ) отримує результати токсикологічної експертизи та з цими аналізами іде до суду, а у разі відмови - буде складений протокол за відмову від проходження медичного огляду і в тому ж суді ОСОБА_2 буде пояснювати «почєму і зачєм». ОСОБА_2 , вислухавши лікаря, відповів, що відмовляється від проходження огляду, зазначивши «що так, що так». Лікар-нарколог зауважив, що «у Вашому випадку, то так», а також запитав, навіщо ОСОБА_2 приїхав до лікарні, оскільки мав змогу ще по дорозі відмовитись від проходження медичного огляду. Після заповнення певних документів лікарем-наркологам, ОСОБА_2 на аркуші паперу, наданому лікарем, власноручно зазначив, що відмовляється від медогляду, не надаючи згоду, зазначив число та проставив підпис. Далі, за дослідженим відеозаписом слідує, що працівник поліції ОСОБА_5 складає протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , надає для підпису останньому та роз`яснює, що пояснення ОСОБА_2 має право надати у суді, де і буде розглядатись його справа. ОСОБА_2 була вручена копія означеного протоколу.

Після перегляду відеозапису у суді апеляційної інстанції інспектор поліції ОСОБА_1 додатково пояснила, що сказала ОСОБА_2 перепаркуватись, оскільки автомобіль стояв на острівку безпеки в порушення Правил дорожнього руху.

Інспектор ОСОБА_3. після перегляду відеозапису в частині того, що казав ОСОБА_2 , що він після огляду у лікаря-нарколога може проїхати на вул. Старовокзальну і все детально розповісти слідчому; що у ОСОБА_2 буде рік, щоб подумати, звернутися до лікаря для отримання належної медичної допомоги («прокапатись») зауважив, що в службовому автомобілі може говорити все що завгодно, а якби було два відеозапису, то була б більш детальна картина обставин. Зазначив, що біля школи ОСОБА_2 вів себе адекватно. На запитання, чому, вбачаючи у ОСОБА_2 ознаки наркотичного сп`яніння, висунули йому вимогу керувати//перепаркувати транспортний засіб, інспектор ОСОБА_3 змістовної відповіді не надав.

Суд апеляційної інстанції, оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, вислухавши пояснення учасників провадження, доходить такого висновку.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуютьувагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (із змінами).

На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).

Згідно з п. 2 Інструкції про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Вказаною Інструкцією визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Розділу 1 Інструкції).

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 4 Розділу 1 Інструкції)

Відповідно до п. 12 розділу II Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п. 9 розділу ІІ вказаної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

За змістом наведених правових норм в їх взаємозв`язку, поліцейському необхідно встановити, що особа керувала транспортним засобом, при цьому мала ознаки будь-якого сп`яніння або перебувала під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, наявність яких є підставою для проведення відповідного огляду. Встановивши в особи, яка керує транспортним засобом, ознаки такого стану, поліцейськийзобов`язаний вказати встановлені ознаки тависунути такій особі вимогу про проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і така особа підлягає огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проходження у встановленому законом порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності для того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд враховує, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 374272 зазначено про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння рук, порушення координації рухів.

У той же час з відеозапису події жодної ознаки наркотичного сп`яніння, як і будь-якого іншого стану ОСОБА_2 , працівниками поліції не озвучено.

Окрім того, як встановлено з відеозапису подій та пояснень інспекторів поліції в суді апеляційної інстанції, фактично підставою для проходження огляду ОСОБА_2 у лікаря-нарколога стали його вільні пояснення біля школи та у службовому автомобілі про те, що останні 4 дні він перебуває у збудженому стані, не заперечуючи, що вживав заборонені засоби.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що працівники патрульної поліції, передбачаючи, що ОСОБА_2 міг перебувати/перебуває у стані наркотичного сп`яніння, що останнім і не заперечувалось, висунули йому двічі вимогу перепаркувати автомобіль з одного місця на інше, і саме після цього ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд у лікаря-нарколога, що було підтримано й іншим працівником поліції.

Враховуючи конкретні обставини зазначеної справи, встановлені під час апеляційного розгляду, є очевидним, що без зазначених таких дій працівника патрульної поліції, правопорушення не було б вчинено, тобто, мала місце провокація ОСОБА_2 до керування транспортним засобом у стані, при перебуванні в якому таке керування заборонено.

За наведених вище обставин апеляційний суд доходить висновку про відсутність у справі беззаперечних, допустимих, достатніх доказів на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і постанові суду, а тому і відсутність підстав для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи, що нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з недоведеністю винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Таким чином, за обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, апеляційна скарга захисника Кузьміна Є.О. підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника Кузьміна Євгена Олександровича - задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 21 червня 2023 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 374272 від 26 жовтня 2022 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва