"11" жовтня 2023 р. Справа № 363/4223/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було призначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 484170 від 29.07.2023 року вбачається, що 29 липня 2023 року о 10 год. 30 хв. на регульованому перехресті вул. Набережна та проспекту Шевченка у м. Вишгород Київської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Ford, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на стрілку зеленого кольору на табличці, що встановлена на рівні червоного сигналу світлофору, не надав перевагу в русі автомобілю марки BMW, державний номерний знак НОМЕР_2 , який під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухався з іншого напрямку по вул. Набережна на зелений сигнал світлофору. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 8.7.3 (е) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судове засідання з`явилася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Будучи повідомленим про його права та обов`язки, ОСОБА_1 висловив заперечення проти складеного протоколу про адміністративне правопорушення та проти його притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Свої заперечення ОСОБА_1 обґрунтував наступним чином.

29.07.2023 року близько о 10 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Ford, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по проспекту Шевченка у м. Вишгород Київської області. У цей момент ОСОБА_1 під`їхав до регульованого перехрестя доріг по проспекту Шевченка та вул. Набережна. На світлофорі у момент під`їзду ОСОБА_1 горів основний червоний сигнал світлофору, однак навпроти нього висіла на зелена картонна стрілка, що дозволяє рух праворуч на заборонений сигнал світлофору. Перед здійсненням маневру повороту праворуч на вул. Набережну ОСОБА_1 зупинився перед стоп-лінією, переконався у тому, що здійснення такого маневру не створить перешкоди для автомобілів, що рухалися у відповідному напрямку по вул. Набережна на зелений сигнал світлофору. При цьому ОСОБА_1 пояснив, що дорога по вул. Набережна у напрямку його руху має дві смуги для автомобілів. Під час вжиття заходів щодо забезпечення безпеки дорожнього руху перед здійсненням маневру повороту праворуч, ОСОБА_1 переконався, що у крайній правій смузі дорожнього руху по вул. Набережна, тобто в тій смузі, в яку він збирався заїхати після здійснення повороту праворуч, відсутні будь-які автомобілі, для яких би він міг створити перешкоду. У цей же момент, як слідує з пояснень ОСОБА_1 , по крайній лівій смузі по вул. Набережна приблизно за 100 метрів від автомобіля ОСОБА_1 рухався автомобіль марки Kia, як потім він дізнався - державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перешкоду для якого ОСОБА_1 не створював у разі здійснення повороту праворуч.

Переконавшись у безпечності запланованого маневру, ОСОБА_1 продовжив рух, здійснюючи поворот праворуч та виїжджаючи на вул. Набережну. При цьому, як зазначив ОСОБА_1 , перед остаточним виїздом на вул. Набережну він додатково переконався у тому, що на крайній правій смузі відсутні автомобілі, і він може продовжувати рух. Однак, коли ОСОБА_1 , майже виїхав на вул. Набережну, на крайню праву смугу дорожнього руху, то позаду автомобіля Kia, державний номерний знак НОМЕР_3 , різко та з великою швидкістю на праву смугу виїхав автомобіль BMW, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на великій швидкості допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 . При цьому, як зазначив ОСОБА_1 , водій автомобіля BMW, державний номерний знак НОМЕР_2 , почав здійснювати маневр випередження безпосередньо на перехресті вул. Набережна та проспекту Шевченка шляхом перетину суцільної лінії дорожньої розмітки, що розпочинається за декілька метрів перед самим перехрестям з боку вул. Набережна.

На переконання ОСОБА_1 , водій автомобіля BMW, державний номерний знак НОМЕР_2 , перевищуючи встановлений режим швидкості, здійснюючи перетин суцільної лінії дорожньої розмітки, маневр випередження на перехресті, різко виїхав на крайню праву смугу дорожнього руху по вул. Набережна, на яку ОСОБА_1 вже виїхав, завершуючи маневр повороту праворуч на зелену стрілку, розміщену на табличці. На підтвердження вказаних обставин ОСОБА_1 долучив до матеріалів справи фотознімки перехрестя вул. Набережна та проспекту Шевченка м. Вишгород, а також відеозаписи з відеореєстратора з автомобіля свідка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_1 у судовому засіданні уточнив, що безпосередньо перед зіткненням він фактично завершив маневр повороту праворуч, виїхавши на вул. Набережну, а тому був позбавлений фізичної можливості побачити позаду автомобіль BMW, державний номерний знак НОМЕР_2 , який різко та з великою швидкістю виїхав з крайньої лівої смуги в крайню праву, на якій вже знаходився ОСОБА_1 .

У кінцевому підсумку ОСОБА_1 зазначив, в його діях відсутні будь-які ознаки порушення вимог ПДР України, на відміну від водія автомобіля BMW, державний номерний знак НОМЕР_2 . З урахуванням цього та вищевикладеного ОСОБА_1 просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У судове засідання також викликався та з`явився свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який, будучи повідомленим про його права та обов`язки, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, приведеним під присягу, надав показання наступного змісту.

29.07.2023 року близько о 10 год. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Kia, державний номерний знак НОМЕР_3 , їхав з с. Хотянівка Київської області до м. Київ. Під час руху у м. Вишгород по вул. Набережна на регульованому пішохідному переході ОСОБА_3 зупинився на червоний сигнал світлофору у крайній лівій смузі дорожнього руху. У цей же час позаду нього зупинився автомобіль BMW, державний номерний знак НОМЕР_2 . Після початку руху на зелений сигнал світлофору по вул. Набережна водій автомобіля BMW, державний номерний знак НОМЕР_2 , почав підтискати ОСОБА_3 , у зв`язку з цим останній змушений був збільшити швидкість руху. Паралельно з автомобілем ОСОБА_3 рухався інший автомобіль у крайній правій смузі дорожнього руху, який перед регульованим перехрестям вул. Набережна та проспекту Шевченка звернув на прилеглу територію.

Під час під`їзду до регульованого перехрестя вул. Набережна та проспекту Шевченка на світлофорі почав блимати зелений сигнал. В момент заїзду на перехрестя, як зазначив ОСОБА_3 , автомобіль BMW, державний номерний знак НОМЕР_2 , перебував позаду нього у крайній лівій смузі дорожнього руху. Однак у зв`язку з тим, що почав блимати зелений сигнал світлофору, як пояснив ОСОБА_3 , водій автомобіля BMW, державний номерний знак НОМЕР_2 , різко та з великою швидкістю виїхав на праву крайню смугу з метою здійснення маневру випередження. Він бачив, що автомобіль марки Ford, як дізнався пізніше, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 виїхав вже на крайню праву смугу по вул. Набережна, тому такий різкий маневр водія автомобіля BMW, державний номерний знак НОМЕР_2 , призвів до зіткнення між ними. При цьому, як відмітив свідок ОСОБА_3 , водій автомобіля BMW зупинився аж за перехрестям через декілька метрів, що свідчить про високу швидкість його руху перед зіткненням. Щоб впевнитися, що уламки від зіткнення автомобілів не ударилися об автомобіль ОСОБА_3 , то з самого початку він також зупинився, однак у подальшому поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди до м. Києва. Коли ОСОБА_3 повертався додому з м. Київ, то побачив, що учасники дорожньо-транспортної пригоди досі перебували на вказаному перехресті, у зв`язку з чим ОСОБА_3 вирішив зупинитися та допомогти ОСОБА_1 , зокрема, надавши відео зі свого реєстратора.

На переконання свідка ОСОБА_3 , саме дії водія автомобіля BMW являють собою порушення вимог ПДР України та перебувають у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

У судове засідання також викликалися та з`явилися інспектор Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітан поліції Велігорський Олег Вікторович та старший інспектор Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітан поліції Клименко Юрій Сергійович, які в своїх поясненнях підтвердили обставини та факти, які зазначив ОСОБА_1 у своїх поясненнях щодо суті вчиненого адміністративного правопорушення. Працівники поліції також підтвердили, що на місці дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 заперечував проти наявності в його діях порушення вимог ПДР України та зазначав про те, що порушення ПДР України мало місце з боку водія BMW, що і призвело до зіткнення між ними. Працівники поліції зазначили, що доводи ОСОБА_1 щодо перевищення водієм BMW швидкісного режиму на місці події неможливо було перевірити, оскільки не було гальмівного шляху. Однак, на переконання працівників поліції, навіть підтвердження зазначених доводів не знімає з ОСОБА_1 обов`язку надати перевагу в русі автомобілям, що рухаються на основний зелений сигнал світлофору, а відповідно у такому випадку ОСОБА_1 все одно був би винний у дорожньо-транспортній пригоді разом би з водієм автомобіля BMW. На кінець працівники поліції повідомили, що за результатами огляду місця події ними було встановлено, що автомобіль ОСОБА_1 виїжджаючи на дорогу по вул. Набережна у крайню праву смугу дорожнього руху, не завершив свій маневр, хоча мав для цього достатньо часу та технічну можливість. З урахуванням цього працівниками поліції було встановлено наявність саме у діях ОСОБА_1 порушень ПДР України, у зв`язку з чим і складено протокол про адміністративне правопорушення.

У судове засідання неодноразово викликався потерпілий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання потерпілий не з`явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, у тому числі про відкладення судового розгляду, від нього не надходило.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

Аналіз диспозиції ст. 124 КУпАП дає можливість зробити висновок, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, має матеріальний склад, тобто є закінченим з моменту настання суспільно-шкідливих наслідків. У кінцевому підсумку об`єктивна сторона вказаного правопорушення передбачає обов`язкову сукупну наявність суспільно-шкідливого діяння у виді порушення вимог ПДР України, а також суспільно-шкідливих наслідків, які перелічені у диспозиції ст. 124 КУпАП та перебувають у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з суспільно-шкідливим діянням.

З урахуванням вищевикладеного суд звертає увагу, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП може бути правомірним результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення тоді і лише тоді, коли в межах провадження у справі про адміністративне правопорушення на основі достатньої сукупності належних, допустимих, достовірних доказів можна зробити категоричні висновки щодо порушення ОСОБА_1 конкретних вимог ПДР України, що з необхідністю та виключною послідовністю призвело до настання суспільно-шкідливого наслідку, передбаченого у диспозиції ст. 124 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 484170 від 29.07.2023 року слідує, що ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 8.7.3 (е) ПДР України, що, на думку органу влади (посадової особи), що здійснювали складання протоколу про адміністративне правопорушення, призвело до настання суспільно-шкідливих наслідків у виді механічних пошкоджень на автомобілях, між якими відбулося зіткнення.

Зважаючи на вищевикладені висновки суду, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності матеріали справи про адміністративне правопорушення у своїй достатній сукупності повинні містити належні, допустимі та достовірні докази того, що саме ОСОБА_1 , як учасник дорожнього руху, порушив вимоги п. 8.7.3 (е) ПДР України, і це порушення перебуває у безпосередньому причинному зв`язку з наслідками, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У п. 8.7.3 (е) ПДР України зазначається, що сигнали світлофора мають такі значення, зокрема, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків.

Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух.

З наведеного слідує, що червоний сигнал світлофору забороняє учасникам дорожнього руху здійснювати рух у запланованому напрямку. При цьому з урахуванням особливостей дорожнього руху на певних ділянках дороги, на регульованих перехрестях, поруч з червоним сигналом світлофору може встановлюватися стрілка зеленого кольору на табличці. Наявність зеленої стрілки на табличці, яка встановлена на рівні червоного сигналу світлофору, дозволяє учасникам дорожнього руху здійснювати рух у зазначеному напрямку лише з крайньої правої смуги руху та лише за умови надання переваги в русі іншим учасникам дорожнього руху, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух. Таким чином, здійснення руху на стрілку зеленого кольору на табличці є правомірними діями учасника дорожнього руху, якщо в сукупності дотримано всі перелічені умови.

З пояснень ОСОБА_1 встановлено, що в момент здійснення руху на регульованому перехресті вул. Набережна та проспекту Шевченка на світлофорі з боку проспекту Шевченка горів основний червоний сигнал світлофору. Одночасно з цим на рівні червоного сигналу світлофору встановлена стрілка зеленого кольору на табличці. У своїх поясненнях ОСОБА_1 підтвердив, що він здійснював рух саме на стрілку зеленого кольору на табличці.

У свою чергу при допиті свідка ОСОБА_3 , який в той момент рухався по вул. Набережна, встановлено, що на світлофорі з його боку був зелений сигнал, який з часом почав мигати, інформуючи, що скоро буде ввімкнено сигнал світлофору, що забороняє рух.

З пояснень ОСОБА_1 судом також встановлено, що перед виїздом на регульоване перехрестя на стрілку зеленого кольору ОСОБА_1 попередньо зупинився перед стоп-лінією, переконався, що в крайній правій смузі руху по вул. Набережна відсутні будь-які автомобілі, після чого з невеликою швидкістю почав виїжджати на вул. Набережна у крайню праву смугу. При цьому, як уточнив ОСОБА_1 , перед завершенням маневру повороту праворуч він ще раз упевнився в тому, що в крайній правій смузі руху відсутні автомобілі і можна продовжувати рух шляхом завершення маневру повороту праворуч.

Відомості, надані ОСОБА_1 , узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_3 , який з самого початку зазначив, що до моменту під`їзду до регульованого перехрестя він попередньо зупинився на регульованому пішохідному переході. Після початку руху позаду нього, у крайній лівій смузі руху, рухався автомобіль BMW, а праворуч від нього у крайній правій смузі по вул. Набережна рухався інший автомобіль, який перед перехрестям зменшив швидкість та почав повертати на прилеглу територію. Таким чином, з показань свідка ОСОБА_3 слідує, що крайня права смуга руху по вул. Набережна у момент виїзду на неї ОСОБА_1 була вільною, на ній були відсутні будь-які транспортні засоби, перешкодою для яких міг би бути ОСОБА_1 .

У своїх показаннях свідок ОСОБА_3 також зазначив, що він вільно бачив автомобіль ОСОБА_1 , який перед виїздом на перехрестя дійсно переконався у тому, що відсутні автомобілі у крайній правій смузі руху, після чого повільно почав виїжджати на вул. Набережну на стрілку зеленого кольору.

У подальшому, як встановлено з показань свідка ОСОБА_3 , водій автомобіля BMW, який до моменту початку регульованого перехрестя весь час їхав у крайній лівій смузі по вул. Набережна позаду його автомобіля, безпосередньо перед перехрестям почав здійснювати маневр випередження, різко та з великою швидкістю виїхавши на крайню праву смугу руху, де вже був ОСОБА_1 , внаслідок чого і відбулося зіткнення.

До матеріалів справи ОСОБА_1 було долучено флеш-накопичувач, на якому наявні фотознімки регульованого перехрестя, на якому мала місце дорожньо-транспортна пригода, а також відеозаписи з реєстратора, що встановлений в автомобілі свідка ОСОБА_3 .

При дослідженні вказаних фотознімків судом підтверджено, що вказане перехрестя з боку проспекту Шевченка на рівні червоного сигналу світлофору дійсно має стрілку зеленого кольору на табличці. Крім того, судом встановлено, що дорожня розмітка перед світлофором, встановленим по вул. Набережна, має суцільну лінію (1.1) між крайніми правою та лівою смугами руху транспортних засобів.

У зв`язку з цим суд звертає увагу, що відповідно до п.п. а п. 14.6 ПДР України забороняється здійснювати обіг на перехресті, а за загальним правилом, визначеним у Розділі 34 ПДР України перетин суцільної горизонтальної лінії дорожньої розмітки (1.1) забороняється.

Вищевикладені положення у сукупності з особливостями дорожніх знаків та розмітки на перехресті вул. Набережна та проспекту Шевченка дає можливість зробити висновок, що здійснення обгону (випередження) забороняється не тільки на даному перехресті, але і декілька метрів до його початку, що визначається довжиною суцільної лінії дорожньої розмітки.

У той же час, як встановлено при дослідженні відеозаписів з реєстратора автомобіля свідка ОСОБА_3 , водій автомобіля BMW здійснював рух за ним у крайній лівій смузі по вул. Набережна, а паралельно автомобілю ОСОБА_3 рухався інший автомобіль, який у подальшому дійсно знизив швидкість та зник з поля зору реєстратора. У подальшому, як видно з відеозаписів, водій автомобіля BMW здійснив випередження автомобіля свідка ОСОБА_3 безпосередньо у момент виїзду на перехрестя, що з урахуванням наявної там суцільної лінії, дає можливість казати про порушення вимог ПДР України з боку водія BMW. При цьому з самих відеозаписів видно, що ОСОБА_1 , здійснюючи виїзд на стрілку зеленого кольору на вул. Набережна, дійсно неодноразово зупинявся перед здійсненням повороту з метою встановлення факту відсутності автомобілів у крайній правій смузі.

Досліджені фотознімки, відеозаписи узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 , показаннями свідка ОСОБА_3 , логічно та розумно пояснюють обставини і механізм дорожньо-транспортної пригоди, розкривають обставини та факти вчиненого правопорушення. Натомість досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення, показання допитаного у судовому засіданні свідка дають можливість зробити, що ОСОБА_1 , здійснюючи рух на червоний сигнал світлофору, однак на встановлену на рівні з ним стрілку зеленого кольору на табличці, здійснював поворот праворуч, тобто у відповідному напрямку, з крайньої правої смуги у крайню праву смугу, надавши перед цим перевагу всім транспортним засобом, що могли рухатися по крайній правій смузі по вул. Набережна, та з урахуванням всіх обставин створив умови, за яких не створювалося жодних перешкод для інших учасників дорожнього руху. Зіткнення автомобілів відбулося внаслідок раптового та різкого маневру водія BMW, який в порушення вимог ПДР України здійснив випередження на перехресті, що ОСОБА_1 не мав технічної можливості врахувати та передбачити з огляду на умови даної дорожньої обстановки.

Таким чином, інкриміноване обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованим, таким, що не узгоджується зі встановленими обставинами та фактами, а навпаки спростовується дослідженими у судовому засіданні доказами.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідно до презумпції невинуватості, яка закріплена у ст. 62 Конституції України, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, то суд доходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, як і його вина у вчиненні цього правопорушення, не доведені. Тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Внаслідок цього судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 35, 124, 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя О.В. Рукас