Справа номер 237/4748/23
Номер провадження 3/237/3715/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2023 року м. Курахове

Суддя

Мар`їнського районного суду Донецької області Приходько В.А.,

при секретарі судового засідання Ждановій А.І.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з ВП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, особу встановлено посвідченням водія НОМЕР_1 від 12.03.2018 року, ТСЦ 7143, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд до Мар`їнського районного суду Донецької області надійшов адміністративний протокол ААД №022980 від 05.08.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зазначеного протоколу, від 05.08.2023 року серії ААД №022980 вбачається, що 05.08.2023 року, о 09 годині 15 хвилин, в місті Курахове по проспекту Запорізький водій ОСОБА_1 керував автомобілем Renaut Master номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини та почервоніння очей. Від огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився під відеозапис на бодікамеру 1113

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмове клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в своєму клопотанні просить справу закрити в зв`язку з відсутністю події і вкладу адміністративного правопорушення. В своєму клопотанні посилається на порушення вимог «Наказу Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року» та ст. 266 КупАП.

Дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №022980 від 05.08.2023 року, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 05.08.2023 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №022980 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або вразі незгоди з його результатами огляд в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

До матеріалів справи долучений диск із відеозаписом події, який має фрагментарний характер, з якого на думку суду не можна встановити об`єктивні обставини події від моменту зупинки транспортного засобу та керування транспортним засобом до складання протоколу на водія за ст. 130 КупАП. Також, з долученого відеозапису не можливо встановити дату вчинення правопорушення, чи саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Виходячи з цього суд доходить до висновку, що відеозапис долучений до матеріалів справи є недопустимим доказом.

Порядок застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, регулюється Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затверджене «Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року (далі Інструкція №1026).

Як визначено вимогами п. п. 2, 4, 5 Розділу II Інструкції №1026, портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів. Під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. Дозволяється закріплення портативного відео реєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейській переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Також пп.2 п.1 розділу VII Інструкції №1026 передбачено, що під час виконання своїх повноважень, поліцейським забороняється примусове виключення відеореєстратора, в тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Таким чином, засобами що мають функції відеозапису та використовуються працівниками поліції під час виконання ними своїх повноважень є портативний відеореєстратор, який має відображати дату та час, а відеозйомка має вестися безперервно до її завершення, примусове виключення відеореєстраторів заборонено.

Оглянувши відеозапис, доданий до даних матеріалів, суд приходить до об`єктивного висновку що на відеозаписі відсутня необхідна інформація, притаманна для відеофайлів, знятих на портативні відеореєстратори працівників поліції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КупАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд обґрунтовано вважає що відеозапис, який міститься в матеріалах справи, не може вважатися допустимим та належним доказом, оскільки працівниками поліції були порушені вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції №1026 від 18 грудня 2018 року. Відеозапис, долучений до матеріалів справи не носить доказового характеру.

Крім того, оскільки працівники поліції не мали можливості для застосування спеціальних технічних засобів відеозапису під час проведення огляду ОСОБА_1 , то згідно із вимогами ч.2 ст. 266 КУпАП такий огляд мав проводитися у присутності двох свідків. Всупереч цьому працівниками поліції свідків не було залучено, у протоколі таких свідків не зазначено.

Отже огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП і такий вважається недійсним.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247,280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Відповідно до п. 24 Постанови звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

З огляду на викладене відомості, викладені в протоколі про адміністративні правопорушення суд оцінює критично, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, а обставини вказані в протоколі про адміністративні правопорушення є суперечливими та не відповідають дійсності. Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону. Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25). Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23- рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі наведеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.130,245,247,251,252,266,280,283-285 КУпАП, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області.

Суддя Вікторія Анатоліївна Приходько