Справа № 671/1972/23
Провадження № 3/671/824/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 р. м. Волочиськ

Суддя Волочиського районного суду Хмельницької області Никифоров Є. О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 3901/10/22-01-24-06 від 28.07.2023, при проведенні перевірки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що гр. ОСОБА_1 вчинила правопорушення провадження підприємницької діяльності, а саме: пошиття одягу без державної реєстрації, чим порушила ст. 58 Господарського кодексу України та п. 2 ст. 50 Цивільного кодексу України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 - в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від ОСОБА_1 надійшло клопотання в якому просила відкласти розгляд справи через необхідність виїхати до м. Київ.

На підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП розгляд проведено за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності оскільки клопотання про відкладення розгляд справи суд визнав необґрунтованим, крім того, ОСОБА_1 надала суду свої письмові заперечення на протокол.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП виходячи з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» - систематичною вважається діяльність у разі, коли така діяльність здійснюється протягом календарного року не менш ніж три рази. У такому випадку громадяни зобов`язані зареєструватись як суб`єкти підприємництва. При невиконанні останньої вимоги настає відповідальність за частиною 1 ст. 164 КУпАП.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 здійснювала діяльність, що має ознаки господарської, тобто її діяльність з пошиття одягу мала систематичний характер.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення зафіксовано єдиний факт пошиття одягу без державної реєстрації 28.07.2023.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України закріплена презумпція невинуватості, відповідно до якої тягар доказування вини особи покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Протокол відносно ОСОБА_1 нею не підписаний, будь-яких пояснень в протоколі остання не надавала.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що протокол адміністративне № 3901/10/22-01-24-06 від 28.07.2023 не достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення у розумінні ст. 251 КУпАП.

Крім того, при матеріалах справи не міститься інших доказів, в розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували вину у вчиненні адміністративного правопорушення, а надано копії окремих сторінок акту перевірки від 03.08.2023.

Суд виходить із того, що акт перевірки сам по собі не може бути належним доказом порушення, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про те, чи подавалися заперечення на акт перевірки у встановлений строк, чи були вони враховані податковим органом, чи виносилося за фактом порушення податкове повідомлення-рішення, чи оскаржував платник податків податкове повідомлення-рішення (в разі його винесення). Інших матеріалів на підтвердження факту здійснення господарської діяльності ОСОБА_1 до протоколу не додано. Верховний Суд України у постанові від 19.04.2018 у справі №815/1071/16 зазначив, що висновки, викладені в акті перевірки щодо встановлення порушень платником податків, не є безумовно достовірними, оскільки є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів та їх особистої думки.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши надані докази суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження в справі відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є. О. Никифоров