Справа № 127/8490/23
Провадження № 23-з/801/45/23
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Міхасішина І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Вінницького апеляційного суду Матківської М.В., заявлений в справі про адміністративне правопорушення № 127/8490/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

встановив:

30 жовтня 2023 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді, оскільки, на думку останнього, суддею порушене його право на захист через відмову про відкладенні розгляду справи через неявку адвоката у судове засідання у зв`язку з обставинами корті тимчасово унеможливлюють можливість діяльності та відвідування судових засідань захисником у даній справі, ним та адвокатом Карпалом В.М. було прийнято рішення про розірвання угоди про надання правничої допомоги.

ОСОБА_1 у заяві про відвід посилається на наявність у нього сумніву в неупередженості судді, порушення нею законних його прав та прав підзахисного.

Перевіривши доводи заявленого відводу, а також матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов до такого висновку.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Таким чином, з метою забезпечення виконання вищезазначених положень КУпАП, оскільки норми чинного КУпАП не регулюють порядок вирішення питання про відвід судді, який розглядає справу, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права та при вирішенні питання про відвід судді керуватися положеннями Параграфу 6 КПК України, який встановлює підстави та порядок відводу судді від участі у кримінальному провадженні.

Вичерпний перелік обставин, які виключають участь судді у кримінальному провадженні, встановлений ст. 75 КПК України. До таких обставин відносяться випадки, коли суддя є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; суддя брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо суддя особисто, його близькі родичі чи члени сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості; у випадку встановлення порушення порядку визначення судді для розгляду справи.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений в порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

В рішенні Європейського суду у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року) зазначено, що наявність безсторонності має визначатися (з огляду на п. 1 ст. 6 Конвенції) за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд загалом та його склад зокрема відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають відносини, які розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). Безсторонність суду визнається, поки не надано доказів протилежного (рішення «Ветштайн проти Швейцарії»).

Для того, щоб вирішити, чи у даній справі є правомірні підстави сумніватись в неупередженості судді, слід взяти до уваги думку скаржника, якій, проте, не можна надавати вирішальної ролі. Визначальною є потреба встановити, чи його оцінка може вважатись об`єктивно виправданою («Феррантеллі Сантангело проти Італії» , § 58; «Падовані проти Італії», § 27).

У цьому випадку навіть зовнішня видимість може бути важливою. Вона полягає в довірі, котру в демократичному суспільстві суди мають викликати під час судового розгляду, в тому числі й у підсудних.

ОСОБА_1 у своїй заяві заявляє відвід судді Матківській М.. у зв`язку тим, що судом було грубо порушено право на його на захист, порушено його законні права, через відмову про відкладенні розгляду справи для укладення угоди з новим захисником.

Проте, у постанові судді Матківської М.В. від 30 жовтня 2023 року не наведено мотиви та підстави для відмови у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, що в свою чергу унеможливлює надати належну оцінку обґрунтованості заявленого відводу.

Існування національної процедури, покликаної гарантувати неупередженість, а саме правила стосовно відводу і самовідводу суддів, є необхідною складовою. Такі правила засвідчують намагання національного законодавця усунути будь-які правомірні сумніви в неупередженості судді відповідного суду, а також є спробою забезпечити безсторонність, усунувши таким чином причину занепокоєння. Окрім гарантування відсутності дійсно заангажованого підходу, вони мають на меті усунути будь-яку видимість упередженості і, відповідно, зміцнити довіру, яку в демократичному суспільстві суди мають викликати у громадськості («Мікаллеф проти Мальти», § 99, «Межнарич проти Хорватії, § 27, «Харабін проти Словаччини», § 132).

Відтак враховуючи положення статті 75 КПК України, з метою недопущення виникнення у ОСОБА_1 сумнівів в упередженості та об`єктивності судді, та побоювання про сформоване упереджене ставлення, апеляційний суд вважає, що заяву про відвід судді необхідно задовольнити з метою уникнення в подальшому в учасників провадження сумнівів у законності прийнятого рішення та з метою ствердження довіри до суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Вінницького апеляційного суду Матківської М.В. задовольнити.

Відвести суддю Матківську М.В. від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення № 127/8490/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Справу передати на повторний автоматизований розподіл між суддями в частині відведеної судді.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин