ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., розглянувши в присутності захисника, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Пилаєвої В.В., адміністративні матеріали, що надійшли з Полку управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 535144 від 04.09.2023 року, встановлено, що 04.09.2023 року о 14 год. 15 хв. в м. Одеса, вул. Успенська, 66, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ GLE 400 4MATIC», д/н НОМЕР_1 , ставши учасником ДТП, залишив місце події, до якої причетний.

На думку працівників поліції, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 «А» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 535144 від 04.09.2023 року за ст. 122-4 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Однак в судове засідання з`явилася захисник ОСОБА_1 адвокат Пилаєва В.В., яка просила закрити провадження стосовно її підзахисного, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та надала суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких зазначила, що протоколи, складенні стосовно її підзахисного, свідчать про те, що останній не відчув факт ДТП, тому залишати місце події не мав наміру. Про ДТП йому стало відомо після телефонного дзвінка працівника поліції. Зазначила про відшкодування завданих матеріальних збитків та відсутність будь-яких претензій з боку потерпілої сторони, що підтверджується доказами долученими до матеріалів справи, зокрема розпискою.

Заслухавши пояснення особи захисника Дмитрієва С.К., дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією статті 122-4 КУпАП, яку інкриміновано ОСОБА_1 , передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Для того, щоб особу притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного адміністративного правопорушення, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як визначено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Аналізом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, встановлено обов`язковість наявності двох взаємопов`язаних умов, які визначають подію: 1) дорожньо-транспортної пригоди; 2) доведеність обставин залишення водієм, причетним до її виникнення, місця ДТП.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу.

Згідно п. 2.10 «а» ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 знав про те, що він став учасником дорожньо-транспортної пригоди та залишив її умисно.

На підтвердження вини ОСОБА_1 працівники поліції крім протоколу, посилаються на рапорти працівників поліції, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 535145 від 04.09.2023 року за ст. 124 КУпАП; рапорти працівників поліції від 04.09.2023 року; схему місця ДТП від 04.09.2023 року; пояснення ОСОБА_2 від 04.09.2023 року; пояснення ОСОБА_1 від 04.09.2023 року; розписку ОСОБА_2 від 04.09.2023 року про отримання грошових коштів від ОСОБА_1 в рахунок компенсації ремонту пошкодженого автомобілю; фотозображення пошкоджень транспортного засобу «VOLKSWAGEN JETTA»; реєстраційну картку транспортного засобу «VOLKSWAGEN JETTA», д/н НОМЕР_2 ; страховий поліс № 212141825; реєстраційну картку транспортного засобу «MERCEDES-BENZ GLE 400 4 MATIC», д/н НОМЕР_1 ; страховий поліс №212094228; диск з відеозаписом з місця події.

При цьому, до матеріалів справи не долучено жодних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 знав, що став учасником ДТП та місце пригоди залишив.

В своїх поясненнях долучених до матеріалів справи, ОСОБА_1 зазначає, що не відчув, що стався контакт з іншим транспортним засобом, та про ДТП йому стало відомо після телефонного дзвінка працівника поліції. Залишати місце ДТП наміру не мав. Завдану потерпілій стороні шкоду відшкодував в повному обсязі.

Будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд констатує, що всупереч ст. 251, 252 КУпАП до матеріалів справи не додано беззаперечних доказів, які б підтверджували порушення ОСОБА_1 п. 2.10 «А» ПДР України та вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Таким чином, суд має бути неупередженим, і безстороннім, і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, вважаю, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення щодо наявності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, не можуть бути визнані достовірними, оскільки не ґрунтуються на об`єктивних доказах, не встановлено і таких доказів в ході судового розгляду справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку із чим ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за ст. 122-4 КУпАП і, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 9, 10, 24, 33, 122-4, 221, 247, 268, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 122-4 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси Ірина ЦИБ