П О С Т А Н О В А

10.10.2023 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Порощук П.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Жмеринського РВП ГУНП України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого на посаді охоронця ТОВ «Агрокряж», про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП,-

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №424495 від 21 вересня 2023 року, громадянин ОСОБА_1 21.09.2023 року, о 07 год. 50 хв., в АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурною лайкою та погрожував, при цьому тілесних ушкоджень не завдав..

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Представник особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Ковалишина Л.І. в судовому засіданні подала письмові заперечення на адміністративний протокол, а також додатково зазначила, що з пояснення заявника, наявного в матеріалах даної справи, вбачається, що ОСОБА_1 приїхав саме з метою примирення зі своєю дружиною. При цьому, дії її клієнта було кваліфікована працівником поліції за частиною 1 статті 173-2 КУпАП, як психологічне насильство, однак слід зазначити те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №424495 від 21.09.2023 року не конкретизовано в чому саме таке насильство полягало і яка шкода заподіяна, хоча це прямо випливає з диспозиції статті 173-2 КУпАП.

У зазначеному випадку наявність наслідків дій ОСОБА_1 у виді спричинення шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 , хоча і відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, і зокрема, у матеріалах даної справи, втім їх зміст не розкрито, а тим більше не доведено за стандартом «поза розумним сумнівом». Фактично об`єктивна сторона правопорушення в Протоколі не розкрита.

Насильство в сім`ї, у розумінні статті 173-2 КУпАП, є адміністративним правопорушенням, з матеріальним складом, оскільки він потребує наявності не тільки певного діяння, але й спричинення або загрози завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Разом з тим, суперечка, про яку йде мова у протоколі про адміністративне правопорушення, не охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП, не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за що особа може бути притягнутою до адміністративної відповідальності.

Окрім того слід звернути увагу на те, що на особу, уповноважену складати протокол про адміністративне правопорушення, покладається обов`язок довести причинно - наслідковий зв`язок між діями, що учинені особою та наслідками, що настали тобто, саме по собі вживання нецензурної лайки на адресу осіб, із числа передбачених статтею 3 Закону України №2229-УІІІ, автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, позаяк, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання чи можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров 'ю потерпілого.

Зі змісту протоколу не простежується факт того, що конфліктна ситуації викликала у, ніби то, постраждалої особи ОСОБА_2 з побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, тощо. У даному випадку дійсно мала місце обопільна словесна перепалка, але не кожна перепалка є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

Сам факт звернення ОСОБА_3 , до органів поліції щодо вчинення домашнього насильства без належних та допустимих доказів, що підтверджують такі дії, не є достатнім підтвердженням вчинення такого насильства.

Наявність сварок і непорозумінь між особами на майновому та/чи побутовому грунті свідчить про існування між ними неузгодженості життєвих позицій в певних аспектах ставлення до життя, однак не підтверджує факту вчинення саме домашнього насильства чи потенційного конфлікту.

Як вище зазначалось, тлумачення самого конфлікту, який містить в собі ряд складових, одна з яких активні дії, що в даному випадку було відсутнє зі сторони ОСОБА_1 при спілкування зі своєю дружиною. Як раніше вже також зазначалось, його метою було саме примирення, але конфліктну ситуацію спровокувала саме його дружина, яка також вела себе некоректно, нервово та провокуючи. В ході розмови саме нею першочергово була використана ненормативна лексика.

Щодо твердження ОСОБА_3 про погрози йому дочці фізичною розправою, вважають, що дані твердження не можна розглядати як реальні, оскільки працівниками поліції не встановлювалися і не підтвердженні дані факти, а будь-які докази щодо вчинення ОСОБА_1 даних активних дій відсутні.

Вивчивши матеріали адміністративної справи суд дійшов наступних висновків.

Адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності), зокрема, психологічного характеру (погрози, образи, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, економічного характеру , яка була чи могла бути завдана потерпілому. При цьому, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що при складанні протоколу було нібито встановлено можливість настання психологічної шкоди, яка могла бути завдана потерпілій ОСОБА_2 , про те, доказів на підтвердження реальності вчинення правопорушення ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 надано не було. Відтак, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психологічного характеру потерпілій, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку, суд прийшов наступного висновку.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто, склад даного адміністративного правопорушення буде повним в разі, коли особа, бажаючи завданню психологічної шкоди потерпілому, вчиняє відповідні протиправні дії, отже, робить це свідомо. Однак, будь-які докази про наявність у діях ОСОБА_2 умислу у застосуванні психологічного насильства, матеріали справи не містять.

Крім того, адміністративний матеріал оформлений неналежним чином та не містить доказів, які б підтверджували, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, склад якого передбачений ч.1 ст.173-2 КУаАП та в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази, які б свідчили про застосування ОСОБА_1 психологічного насильства до дружини ОСОБА_2 окрім пояснень останніх, та свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , останні лише пояснили що бачили процес сімейної сварки та непорозуміння, очевидцями будь-яких подій вони особисто не були, тому суд оцінює їх пояснення критично.

Згідно статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип Верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, суд звертаю увагу на те, що працівниками Жмеринського РВП було допущено спрощений підхід до складання адміністративних матеріалів, проігноровано права особи, яку притягують до відповідальності, а також, вжито всіх заходів для швидкого, але упередженого складання протоколу без вчинення реального правопорушення зі сторони ОСОБА_1 ..

На глибоке переконання суду, фактичні обставини справи не можуть грунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, у самому протоколі не зазначено кваліфікуючі ознаки ч.1 ст.173-2 КУпАП, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, а відтак, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що належних та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 скоїв інкриміноване йому правопорушення суду не надано, суд вважає, що справу слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи наведене, керуючись, ч.1 ст.173-2, п.1 ч.1 ст.247, ст.283,284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Порощук П.П.