Провадження № 33/801/931/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бернада Є. В.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О.

розглянувши апеляційну скаргу захисника Захарченка Олександра Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19.09.2023 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , робоча адреса: АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 163-1 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.09.2023 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 163-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 5 (п`яти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Як зазначено в постанові суду, ОСОБА_1 допустив порушення ведення податкового обліку внаслідок неправомірного декларування показників в податковій декларації з ПДВ: завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за квітень 2023 року в сумі 2970573 грн., чим порушено вимоги підпунктів «а», «б» пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України.

Не погоджуючись із постановою суду, захисником Захарченком О. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу (вх. № 77964 від 27.09.2023 року), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (пункт 1 частини першої статті 247 КУпАП) та у зв`язку із закінченням строку, встановленого частиною другою статті 38 КУпАП (пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП).

Основними доводами апеляційної скарги є те, що порушення щодо ведення податкового обліку, перераховані в акті документальної позапланової виїзної перевірки відбулись в конкретному періоді, а саме в квітні 2023 року, тому на момент розгляду справи закінчились строки накладення стягнення.

У справі відсутні відомості про винесення контролюючим органом повідомлення-рішення на підставі акта документальної позапланової виїзної перевірки. Неприйняття податкового повідомлення-рішення із визначенням контролюючим органом суми бюджетного відшкодування, позбавляє платників податків права на оскарження такого рішення контролюючого органу, а за відсутності відомостей про узгоджену суму відшкодування немає підстав для притягнення платника податків за порушення порядку податкового обліку.

Складання протоколу на підставі лише акту перевірки є передчасним.

Подача платником податків податкової декларації з метою відшкодування ПДВ, навіть за відсутності у платника податків такого права, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 163-1 КУпАП та має наслідком відмову податкового органу у такому відшкодуванні. Судом першої інстанції не досліджувалась податкова декларація з податку на додану вартість за квітень 2023 року, подана ТОВ «Агропросперіс Трейд», тому суд позбавлений можливості перевірити правильність чи неправильність її заповнення.

25.10.2023 року до Вінницького апеляційного суду захисником Захарченком О. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано клопотання (вх. № 8876) про долучення до матеріалів справи копію адміністративного позову ТОВ «Агропросперіс Трейд» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі від 24.10.2023 року.

Ознайомившись із поданим клопотанням, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про долучення до справи поданих документів відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП, оскільки зазначені документи мають значення для справи.

У судовому засіданні захисник Захарченко О. В. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 163-1 КУпАП зроблено судом першої інстанції на підставі наступних доказів : протоколу про адміністративне правопорушення № 215/34-00-07-06 від 23.08.2023 року /а. с. 1/; акту документальної позапланової невиїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету від 18.07.2023 року № 385/34-00-07-06/36328597 /а. с. 2-18/; запрошення Південного МУ ДПС по роботі з ВПП адресоване ТОВ «Агропросперіс Трейд» від 15.08.2023 року № 3186/6/34-00-07-06 /а. с. 19/; акту неявки Південного МУ ДПС по роботі з ВПП від 18.07.2023 року № 166/34-00-07-06/36328597 /а. с. 20/; акту неявки Південного МУ ДПС по роботі з ВПП від 23.08.2023 року № 198/34-00-07-06/36328597 /а. с. 21/; копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення акту перевірки № 094 /а. с. 22-23/.

Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 163-1 КУпАП.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 245 ЦПК України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що судом першої інстанції при її розгляді не були дотримані наведені вище норми КУпАП, справу розглянуто без дослідження всіх обставин, які мають істотне значення для її вирішення.

Згідно з частиною першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція частини першої статті 163-1 КУпАП передбачає відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться справа № 120/16041/23 за позовом ТОВ «Агропросперіс Трейд» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зокрема податкового-повідомлення рішення від 16.08.2023 року № 6, згідно з яким зменшено суму бюджетного відшкодування у розмірі 2970573 та застосовано штрафну санкцію у розмірі 1485286,50 грн.

У позові ТОВ «Агропросперіс Трейд» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень зазначається, що згідно з актом перевірки від 18.07.2023 року № 385/34-00-07-06/36328597, контролюючим органом зроблено висновки щодо порушення підпунктів «а», «б» пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України в результаті чого завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за квітень 2023 року в сумі 2970573 грн.

Зазначений акт став підставою для складання щодо ОСОБА_1 директора ТОВ «СПЕЦБУДСТРОЙМОНТАЖ» протоколу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 163-1 КУпАП.

Відповідно до положень пункту 56-18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином стверджувати про відповідність висновків контролюючого органу викладених в акті перевірки можливо за наслідками набрання судовим рішенням у справі № 120/16041/23.

Станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції розгляд справи № 120/16041/23 не закінчився.

В акті документальної позапланової невиїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету від 18.07.2023 року № 385/34-00-07-06/36328597 зазначено, що перевірка дотримання ТОВ «Агропросперіс Трейд» податкового законодавства при декларування за квітень 2023 року у Декларації по ПДВ від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, вставнолено порушення підпунктів «а», «б» пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, оскільки ним завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню по рядку 20.2.1 на суму 2970573 грн. Перевірка проводилась з 21.06.2023 року по 11.07.2023 року. /а. с. 18/.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а зазначено, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до положень пункту 25 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» (Заява N 63566/00) від 18 липня 2006 року суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше вони не виконують свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до вимог закону суддя зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, а в постанові проаналізувати досліджені докази і дати їм відповідну оцінку.

Неповнота і поверховість дослідження обставин справи та порушення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на захист є безумовною підставою для скасування постанови суду. З огляду на наведене, аргументи апеляційної скарги ОСОБА_1 частково заслуговують на увагу.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу й на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення (всупереч статті 256 КУпАП) та в постанові суду першої інстанції (всупереч статті 283 КУпАП) не вказано час вчинення адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 та його суть. Не вказано, які конкретні дії вчинив ОСОБА_1 , що унеможливлює зробити висновок про наявність чи відсутність в діях останнього складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

У КУпАП встановлено вимоги щодо змісту рішення (постанови) в адміністративній справі. У ньому, зокрема, необхідно викласти всі обставини правопорушення, встановлені на підставі досліджених доказів, обґрунтувати наявність складу правопорушення та його кваліфікацію.

Виходячи з викладеного, враховуючи те, що судом першої інстанції при прийнятті постанови допущено неповноту з`ясування усіх обставини справи, від яких залежить правильне її вирішення, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною першою статті 163-1 КУпАП є передчасним, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11.07.2018 року, справа №308/8763/15-а, у якій Верховний Суд дійшов висновку, що пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення № 215/34-00-07-06 складено 23.08.2023 року, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а на час апеляційного розгляду пройшов тримісячний строк, встановлений частиною другою статті 38 КУпАП, з дня виявлення правопорушення (11.07.2023 року), яке інкримінується ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП.

Відповідно до частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Захарченка Олександра Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19.09.2023 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 163-1 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку, встановленого частиною другою статті 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота