Справа № 170/447/23 Провадження № 3/170/344/23
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2023 року смт. Шацьк
Суддя Шацького районного суду Волинської області Стрілець Н.В., за участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Кривошея А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця ЗСУ, який до адміністративної відповідальності не притягувався, якому роз`яснено процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП,
про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В :
12 липня 2023 року о 22 год. 42 хв. ОСОБА_2 в с. Світязь по вул. Жовтнева Ковельського району Волинської області, керував електросамокатом SKYMASTER до 3 квт з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини) та відмовився від проходження огляду алкогольного сп`яніння на місці зупинки у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначив, що з протоколом не згідний.
Захисник ОСОБА_2 - адвокат Кривошей А.П. подав письмове клопотання про закриття провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАп, виходячи з наступного. Засіб, яким керував ОСОБА_2 є електросамокатом та не відноситься до категорії Засоби транспортні дорожні, не підлягає державній реєстрації, не відноситься до автомобільного транспорту, для нього не потрібне посвідчення водія та йому не визначена категорія водіння. Сам електросамокат має потужність 250 Вт. ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вважав та вважає, що електросамокат не є транспортним засобом у розумінні визначення правил дорожнього руху, а тому його водій не зобов`язаний проходити такий огляд.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його винуватість підтверджується фактичними обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №071567 від 12.07.2023, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом події правопорушення.
Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає стягнення, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 266 КУпАП, п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
В Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським зазначено наступне. Ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з видихаємого повітря з порожнини рота. Зі слів ОСОБА_2 : "одну годину тому випив 0,5 л алкогольного пива". В графі результати огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Алкофор 505 зазначено наступне: від огляду відмовився на місці зупинки транспортного засобу, проїхати в лікарню відмовляється. Свідки відсутні, оскільки застосовувалась відеофіксація події.
З дослідженого судом долученого до протоколу відеозапису вбачається, що поліцейським здійснено зупинку електросамоката під керуванням ОСОБА_2 . Останній повідомив, що вживав пиво алкогольне. Від запропонованого поліцейським проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі ОСОБА_2 відмовився, у зв`язку з чим поліцейським складено протокол про порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не заслуговують на увагу доводи адвоката Кривошея А.М. про те, що електросамокат не являється транспортним засобом з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 1.10. Правил дорожнього руху, транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.
Транспортні засоби поділяють на механічні та немеханічні.
До немеханічних транспортних засобів належать ті, які призначені для руху в складі з механічним транспортним засобом (причепи, напівпричепи) або приводяться в рух за допомогою мускульної сили людей (велосипеди тощо) або тварин (гужові вози, сани тощо).
Відповідно до п. 1.10 Розділу 1 Правил, механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Термін охоплює всі види механічних транспортних засобів, включаючи трамваї і тролейбуси, а також трактори і самохідні машини.
Втім, норма статті 130 КУпАП встановлює відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та не розділяє транспортні засоби на механічні, немеханічні, електричні чи будь-які інші.
Відповідно до практики Касаційного кримінального суду Верховного Суду слідує, що будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів. Із визначення випливає, що межа між механічними і немеханічними транспортними засобами проходить тільки в класі транспортних засобів із електродвигуном. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду №278/3362/15-к від 01.03.2018.
Отже, коли електросамокат служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, тому він є повноправним учасником дорожнього руху та вважається транспортним засобом.
Відповідно до вимог Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 року, який набрав чинності 23.03.2023 року внесено зміни до Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідно до якого, транспортним засобом є також низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
Пунктом 1.5 ПДР України встановлено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 вказано, що джерелом підвищеної небезпеки слід вважати діяльність, що здійснюється з тим чи іншим залученням/використанням предметів матеріального світу та/або природних (фізичних) процесів, які за певних умов часу та місця в силу своїх якісних та кількісних характеристик об`єктивно створюють в процесі володіння ними (незалежно від факту їх експлуатації) підвищену порівняно із звичайними життєвими обставинами небезпеку завдання шкоди; використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
З вище викладеного, слід зробити висновок про електросамокат є транспортним засобом, а особа, яка ним керує є водієм, на підставі чого ОСОБА_2 , як водій керував транспортним засобом і в ситуації, що розглядається був учасником дорожнього руху, який мав дотримуватись вимог ПДР України.
На посилання в письмових запереченнях сторони захисту про те, що ЗУ «Про правила дорожнього руху», ЗУ «Про дорожній рух» та КУпАП не містять жодних змін, доповнень, які передбачені Законом України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 року, судом зазначається, що ст. 130 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно враховувати діюче законодавство.
Так як Закон України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 року, набрав чинності, та має законну силу незалежно від часу внесених відповідних змін до чинного законодавства то позиція сторони захисту у цій частині є хибною та базується на невірному трактуванні Закону.
Відтак, суд визнає заперечення сторони захисту необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу.
Отже, дослідивши обставини справи в їх сукупності, надані суду докази, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При вирішенні питання про застосування адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, ОСОБА_2 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, на підставі ст. 40-1, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Шацький районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя /підпис/ Н.В.Стрілець Згідно з оригіналом
Суддя Шацького районного суду Волинської області Н.В.Стрілець