Справа № 177/1365/23
Провадження № 3/177/941/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Строгова Г.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01.07.2023 о 18:33 на 113 км + 570 м траси Н-11 на території Лозуватської ОТГ Криворізького району Дніпропетровської області, керував транспортним засобом ВАЗ 21070 номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестом №165 від 01.07.2023, який проведено на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку зі згоди водія, результат огляду становить 2,00 ‰, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказане правопорушення зафіксовано на нагрудні відеореєстратори, відео з яких записано на диск та долучено до матеріалів справи.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Згідно ст. 268 КУпАП справа розглянута за його відсутності.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Святенко Є.Ю., надав суду клопотання в якому просив закрити провадження по справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП, зокрема зазначивши, що безперервність відео фіксації порушена, відеозапис складається з файлів різної тривалості, файли створені 01.07.2023 у різний час, один із файлів не містить часу, дати та назви приладу, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Суд дослідивши письмові матеріали справи, клопотання захисника та відеозапис долучений до матеріалів справи дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності і чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає вину ОСОБА_1 доведеною поза розумним сумнівом, та приходить до висновку про наявність у його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №266158 від 01.07.2023 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, складеним уповноваженою особою, який містить дані щодо обставин вчиненого правопорушення. Відповідно до протоколу, ОСОБА_1 зазначив, що пояснення надасть у суді. Згідно протоколу, у ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 21.09.2005 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом;

- рапортом поліцейського, який узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та доданими до нього доказами, відповідно до якого, екіпажем "Буран-611" під час несення служби було зупинено автомобіль ВАЗ 21070 номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , при спілкуванні з яким у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, огляд проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою алкотестера, результат тестування виявився позитивним та склав 2,00‰. Відповідно до ст. 266 КУпАП від керування транспортним засобом водія відсторонено;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою до нього, згідно яких, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя у водія ОСОБА_1 . Огляд проводився 01.07.2023 о 19.08 годині за допомогою приладу Drager 7510 прилад АRND-0042 тест №165, за результатами огляду встановлено 2,00‰. З результатами тесту ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис у відповідній графі акту;

- відеозаписом долученим до матеріалів справи на якому, зафіксовані фактичні обставин справи, зокрема, зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення працівниками поліції у останнього ознак алкогольного сп`яніння, роз`яснення прав та процедура проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, його згода з результатами тесту, який склав 2,00‰ та складання протоколу. Наявна на відеозаписі інформація є достатньою та підтверджує дотримання поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП. Зафіксовані на відеозаписі обставини повною мірою відображені в протоколі та в долучених до нього матеріалах.

Відповідно до довідки наданої інспектором ВАП ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, згідно наявних облікових баз ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами отримував. Повторність вчинення адміністративного правопорушення відсутня.

Щодо позиції сторони захисту щодо недопустимості відеофіксації, як доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд зазначає наступне.

Згідно ст. ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положеннями чинної «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.

Згідно відомостей зазначених у протоколі та рапорті, відео фіксація правопорушення здійснювалась на БК 475751 (бодікамера-нагрудний відеореєстратор), відео з якої записане на компакт-диск, долучено до матеріалів справи та досліджено судом.

Отже, вказані відеозаписи здійснено на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

До твердження сторони захисту про відсутність дати та інших реквізитів на одному із записів на диску, як на підставу визнання цього доказу недопустимим, суд ставиться критично, оскільки такі докази отримані в порядку, визначеному законом, зокрема ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», ст.251 КУпАП, відповідно до вимог яких, доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, а їх зміст з точки зору належності та допустимості оцінюється судом, виходячи із сукупності усіх наданих доказів, серед яких в даному випадку, зокрема, є чек приладу Drager Alcotest № 7510 тест № 165, де чітко та однозначно зазначена дата та час проведення огляду, процедура проведення якого зафіксована відеозаписом, за результатами огляду встановлено 2,00 ‰, вказані результати збігаються з показаннями на приладі, чеку та акті огляду на стан сп`яніння, що підписані водієм ОСОБА_1 , з результатами якого, останній погодився, про що свідчить його підпис у відповідній графі протоколу, зауважень не висловив.

Таким чином, всі досліджені в судовому засіданні докази, у розумінні ст. 251 КУпАП є належними, логічно доповнюють один одного, не суперечать один одному, узгоджуються між собою, є правдивими, об`єктивними та беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені інкримінуємого йому правопорушення, у зв`язку з чим підстав для неврахування їх судом немає.

Згідно п.п. 1.3, 1.9 ПДР України, на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність особи за вчинення адміністративного правопорушення, у тому числі і за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпечність, особу ОСОБА_1 та вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 27, 40-1, 130 ч. 1, 283, 284, 289 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя Г.Г. Строгова