КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/3415/2023
справа №753/8548/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Таранова Станіслава Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 13 червня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 122 КУпАП про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватного підприємця, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,-

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ААД №044621 від 17 травня 2023 року, ОСОБА_2 17 травня 2023 року об 11 годині 25 хвилин у м. Києві по вулиці А.Ахматової, керуючи автомобілем Audi НОМЕР_1 , при розвороті не виконала вимоги дорожнього знаку "дати дорогу", при цьому змусила водія автомобіля Nissan НОМЕР_2 різко гальмувати, подавати звуковий сигнал, маневрувати, щоб уникнути зіткнення, чим створила аварійну обстановку. Порушила вимоги пункту 2.1 додатку 1; 16.11 ПДР України.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 13 червня 2023 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1445 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Не погодившись з прийнятою постановою, адвокатом Тарановим С.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення неправильно зазначено прізвище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме замість " ОСОБА_3 " вказано " ОСОБА_4 ".

Після ознайомлення з матеріалами справи, адвокатом Тарановим С.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано доповнення до апеляційної скарги.

Вказує, що постановою Дарницького районного суду міста Києва від 07 червня 2023 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 850 гривень.

Вказує, що частиною 5 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення, передбачені частинами 1-4 цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки. Вказує, що постановою Дарницького районного суду міста Києва від 07 червня 2023 року установлено, що ОСОБА_5 дійсно порушив пункти 10.1, 13.1 ПДР України, разом з цим такі дії не є порушенням, передбаченими частиною 1, 2 або 3 статті 122 КУпАП, та призвели не до аварійної ситуації, а безпосередньо до аварії, відтак дії ОСОБА_6 не можуть бути кваліфіковані за частиною 5 статті 122 КУпАП.

Посилається на відсутність доказів порушення ОСОБА_6 пункту 2.1 додаток 1, пункту 16.11 ПДР України.

Посилається на невідповідність протоколу вимогам статті 256 КУпАП, оскільки не зазначено де саме трапилось правопорушення (номер будинку, вулиці) та напрямок руху.

Уважає наявний в матеріалах справи відеофайл недопустимим та неналежним доказом, оскільки з відео неможливо установити транспортний засіб, державні номерні знаки. Вказує, що час, зафіксований на відео, не співпадає з часом вчинення адміністративного правопорушення. В матеріалах справи відсутні заяви про долучення диску з відеозаписом.

Мотивуючи наведеним, просить суд постанову Дарницького районного суду міста Києва від 13 червня 2023 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат Таранов С.І. доводи апеляційної скарги підтримав.

Суд дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Таранова С.І., а також допитавши в якості свідка ОСОБА_5 , дійшов наступних висновків.

Статтею 1 КУпАП визначено:

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП визначено:

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 10 КУпАП визначено:

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 11 КУпАП визначено:

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Статтею 23 КУпАП визначено:

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-5 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до пункту 2.1 додатку 1 ПДР України "Дати дорогу", водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі.

Відповідно до пункту 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Статтею 256 КУпАП визначено наступне:

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що такий складено відносно ОСОБА_2 , у суті адміністративного правопорушення також вказаного про його вчинення ОСОБА_2 . Протокол надано для ознайомлення ОСОБА_2 . У графі пояснення особи ОСОБА_2 вказала "багато наросту кущів, через це обмежене бачення дороги". Протокол містить особистий підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності (а.с.1).

З даних письмових пояснень ОСОБА_5 убачається, що він керував автомобілем Nissan X-Trail у м. Києві по вулиці А.Ахматової із сторони вулиці Урлівська в сторону пр-ту П.Григоренка в крайній лівій смузі. Неочікувано перед його авто на розвороті виїхав автомобіль Audi д.н.з. НОМЕР_1 . Щоб уникнути серйозних ушкоджень та ДТП ОСОБА_5 різко загальмував та скерував автомобіль в другу полосу дорожнього руху, при цьому подав звуковий сигнал автомобілю Audi (а.с. 2).

Аналогічні пояснення надав ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції, будучи допитаним як свідок.

На відеофайлі, доданому до матеріалів справи, зафіксовано дії водія транспортного засобу Audi. На відрізку часу 10 секунд убачається, як транспортний засіб чорного кольору, здійснюючи розворот, виїжджає у крайню ліву смугу, де вже рухається транспортний засіб, з якого здійснюється відеофіксація.

При цьому, при кадровому перегляді відеофайлу (11 секунда) установлено, що автомобілю, з якого здійснюється відеофіксація, установлено наказовий дорожній знак 4.1 "Рух прямо". З боку транспортного засобу Audi установлено знак пріоритету 2.1 "Дати дорогу".

На 12 секунді відео транспортний засіб, що рухається по головній дорозі, різко змінив швидкість руху (застосував гальмування) та напрямок руху (змінив смугу руху з крайньої лівої на середню) та застосував звуковий сигнал.

За змістом частини 5 статті 122 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

З аналізу вищенаведених норм ПДР України та КУпАП убачається, що відповідальність за частиною 5 статті 122 КУпАП може настати лише для учасника дорожнього руху, який порушив Правила дорожнього руху і внаслідок цього спричинив створення аварійної обстановки.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 251 КУпАП не встановлює переваг одних доказів над іншими. Докази можуть доповнювати один одного або спростовувати.

При цьому, за положеннями статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статі 122 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

- даними протоколу про вчинення адміністративного правопорушення ААД №044621;

- даними письмових пояснень ОСОБА_5 ;

- даними, що містять на відеофайлі, доданому до матеріалів справи;

- даними письмових пояснень ОСОБА_1 .

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає про таке.

Доводи апеляційної скарги про неналежність та недопустимість відеофайлу, оскільки час на відео не співпадає із часом, вказаному у протоколі та те, що на відео неможливо ідентифікувати номерні знаки транспортного засобу, апеляційний суд відхиляє, оскільки під час по кадрового перегляду відеофайлу можливо установити державний номерний знак транспортного засобу Audi чорного кольору - д.н.з. НОМЕР_1 . Події, зафіксовані на відео є тими, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення та зафіксовані на відеофайлі дані повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Окрім того, суд зазначає, що згідно статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються, зокрема на підставі показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Аналіз статей 251, 252 КУпАП дозволяє зробити висновок, що цими нормами встановлено дві головні процесуальні вимоги до всіх доказів, невідповідність яким забороняє використання відеозапису як доказу. Ці вимоги: належність (наявність інформації, що має значення для правильного вирішення справи) і допустимість (законне отримання цієї інформації з дозволеного джерела).

З матеріалів справи установлено, що оптичний диск з відеофайлом додано ОСОБА_5 у судовому засіданні під час розгляду справи у суді першої інстанції, про що вказано у постанові Дарницького районного суду міста Києва. Окрім цього, доданий відеофайл має в собі інформацію, необхідну для правильного вирішення справи.

За таких обставин, апеляційний суд уважає, що відеофайл, що міститься в матеріалах справи, є належним та допустимим доказом.

Щодо посилань адвоката Таранова С.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на те, що відеофайл не відповідає вимогам статті 99 КАС України, оскільки не засвідчений електронним підписом, апеляційний суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Посилання захисника на норми КАС України апеляційний суд відхиляє, оскільки під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд не керується нормами Кодексу адміністративного судочинства.

ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України" (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 року у справі "Новік проти України" (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), КСУ у п. 3.4 та 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що "не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям "правопорушення", а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним". У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Аналогію закону можна застосовувати виключно у разі подібності спірних неврегульованих правовідносин (Постанова Верховного суду України від 15 квітня 2015 року у справі № 3-39гс15).

КУпАП не встановлено вимог до належності та допустимості доказів.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі комп`ютерні дані).

Відтак, апеляційний суд констатує, що відеофайл, який міститься у матеріалах справи, може бути використаний як доказ під час встановлення обставин справи.

Доводи апеляційної скарги щодо розбіжності прізвища особи, апеляційний суд відхиляє та зазначає про таке.

З даних свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 від 17 червня 2021 року установлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_2 17 червня 2021 року зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 змінила прізвище на " ОСОБА_3 " (а.с. 37).

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення особу встановлено за посвідченням водія НОМЕР_4 , ОСОБА_2 підписала протокол без зауважень, надавши письмові пояснення ( а.с. 1).

Окрім цього, до матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП додано схему місця ДТП, згідно даних якої ОСОБА_2 вказується як "Бобок (Ульянова)", остання особистим підписом засвідчила правильність складання схеми.

Апеляційний суд зазначає, що згідно статті 13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" унормовано, що посвідчення водія - є документом, який посвідчують особу.

При цьому, відповідно до пункту 25 Положення про порядок видачі посвідчень водія, затвердженого постановою КМУ від 08 травня 1993 року №340, обмін посвідчення водія проводиться у разі зміни персональних даних власника (прізвище, ім`я, по батькові, стать).

Згідно пункту 25-2 вказаного Положення у разі зміни персональних даних (прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), стать) власник посвідчення водія зобов`язаний здійснити його обмін не пізніше десяти днів з дня отримання нового документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України чи спеціальний статус особи.

Тобто, здійснити обмін посвідчення водія у разі зміни прізвища є обов`язком власника посвідчення, невчинення цих дій може давати підстави для висновку про недотримання водієм вимог вказаного Положення, проте не свідчить про те, що у цій справі про адміністративне правопорушення працівниками поліції не установлено особу, яка вчинила правопорушення.

Відтак доводи апеляційної скарги щодо невстановлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є безпідставними та відхиляються апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що постановою Дарницького районного суду міста Києва від 07 червня 2023 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, не спростовують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 122 КУпАП з огляду на таке.

Апеляційним судом витребувано та досліджено матеріали справи №753/9063/23 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_5 за статтею 124 КУпАП.

Згідно матеріалів справи, а саме схеми місця ДТП, убачається, що на ній зображено два транспортних засоби Audi д.н.з. НОМЕР_1 та Nissan д.н.з. НОМЕР_2 та зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів. При цьому, обидва автомобілі знаходяться у крайній лівій смузі. Задня вісь автомобіля Audi знаходиться на відстані 0,8м від краю проїжджої частини, передня на відстані 0,7м. Транспортний засіб Nissan також знаходиться у лівій смузі, відстань від краю проїжджої частини 1,2м та 0,9м відповідно.

При цьому, у графі перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу отриманих унаслідок ДТП у автомобіля Audi вказано передній бампер, переднє праве крило. У автомобілі Nissan X-Trail вказано задній бампер.

Схема місця ДТП підписана учасниками без будь-яких зауважень щодо дій працівників поліції, відтак уважається такою, що відображає розташування транспортних засобів та характер пошкоджень.

З даних письмових пояснень ОСОБА_1 від 17 травня 2023 року убачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем їхала по вул. Анни Ахматової у сторону вул. Урлівська, здійснила розворот в бік пр. Григоренка, розвернулась у крайню ліву смугу та продовжила рух. У своїй смузі помітила справа автомобіль Nissan X-Trail д.н.з. НОМЕР_2 , який здійснив різкий маневр в бік ОСОБА_8 без поворотного сигналу та вдарив передній бампер з правого боку.

Дані пояснень ОСОБА_1 щодо обставин, які передували ДТП, повністю узгоджуються із обставинами справи про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 122 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 07 червня 2023 року у справі №753/3063/23 установлено, що причиною ДТП є недотримання ОСОБА_5 пунктів 10.1, 13.1 ПДР України, при цьому предметом розгляду цієї справи є недотримання ОСОБА_1 пунктів 16.11, 2.1 додатку ПДР України.

Апеляційний суд зауважує, що у справі, що переглядається апеляційним судом, предметом дослідження має бути відповідність чи невідповідність вимогам ПДР України дій саме водія ОСОБА_1 , особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зазначення скаржником на порушення водієм ОСОБА_5 пунктів 10.1, 13.1 ПДР України не звільняє водія ОСОБА_1 від відповідальності за порушення п.16.11, 2.1 додатку №1 ПДР України.

Апеляційний суд констатує, що сукупність досліджених доказів доводить, що дії водія транспортного засобу Audi - ОСОБА_1 створили аварійну обстановку, внаслідок якої транспортний засіб Nissan X-Trail був змушений з метою уникнення зіткнення транспортних засобів різко змінити напрямок та швидкість руху.

Правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , та правопорушення, вчинене ОСОБА_5 , мають різний юридичний склад, вчинені окремо, проте із незначним проміжком часу, чим і пояснюються однакові дані щодо часу вчинення правопорушень, які містяться у відповідних протоколах.

28 вересня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду від адвоката Таранова С.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: копії витягу з ЄРДР з межах кримінального провадження №0001638 від 14 липня 2023 року, копії протоколу допиту свідка ОСОБА_9 , копії протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , копії протоколу допиту свідка ОСОБА_5 , копії протоколу допиту свідка ОСОБА_6 .

Надані докази апеляційним судом відхиляються, оскільки такі не відносяться до інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 122 КУпАП, відтак не мають доказового значення у вирішенні цієї справи у розумінні статті 251 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність протоколу статті 256 КУпАП, оскільки у ньому не вказано номеру будинку, апеляційний суд відхиляє, оскільки протокол містить визначені статтею 256 КУпАП місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Інших обґрунтованих доводів апеляційна скарга не містить.

Відтак, матеріали справи про адміністративне правопорушення мають достатньо доказів, для підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 122 КУпАП.

Підстав для скасування постанови Дарницького районного суду міста Києва від 13 червня 2023 року апеляційний суд не убачає.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Таранова Станіслава Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 13 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Поліщук