Справа № 308/6669/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 вересня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі судді Фазикош Г. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 12 червня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 12 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Відповідно до постанови, - 24 квітня 2023 року близько 00 год. 10 хв., гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Апелянт вказує на незаконність винесеної постанови та просить її скасувати. Одночасно скаржник порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Клопотання про поновлення строку мотивує тим, що він не був присутній у судовому засіданні під час розгляду даної справи, копію постанови отримав тільки 12 липня 2023 року.

У судове засідання в апеляційній інстанції ОСОБА_1 не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Від його адвоката Качайло А. І. надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши зібрані у справі матеріали, апеляційний суд прийшов до висновків про задоволення апеляційної скарги виходячи з таких підстав.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 251 КУпАП).

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 252 КУпАП).

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Отже, насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками: умисність, спричинення шкоди, порушення прав і свобод людини, значна перевага сил (фізичних, психологічних) того, хто чинить насильство. Інакшими словами, насильство це умисні дії однієї або кількох осіб, що спричиняють шкоду іншій особі, порушують права і свободи та відбуваються в умовах значної переваги сил тих, хто скоює ці дії, що унеможливлює самозахист особи, котра страждає від цих дій. Якщо у вказаних діях відсутня хоча б одна з наведених ознак, такі дії не є насильством, а конфліктом.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, - 24 квітня 2023 року близько 00 год. 10 хв., гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою.

Підставою для складення даного протоколу стало повідомлення на лінію «102» від гр. ОСОБА_2 . Під час розгляду справи в суді першої інстанції гр. ОСОБА_2 заперечила подію та обставини правопорушення, подавши відповідну заяву, в якій зазначила, що вказаний інцидент виник по причині непорозуміння подружжя. Її чоловік, ОСОБА_1 , жодних правопорушень не вчиняв, а тому вона не бажає, щоб він був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Отже, з вказаного слідує, що між сторонами виник конфлікт, в якому відсутні ознаки домашнього насильства, а саме порушення прав і свобод дружини, спричинення їй шкоди. Крім того, дружина ОСОБА_2 заперечує вчинення щодо неї домашнього насильства з боку її чоловіка.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, внаслідок чого виніс необґрунтоване судове рішення.

Більше того, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що обставини цієї події уже були предметом дослідження у іншій адміністративній справі № 308/6673/22. У цій справі винесено постанову Ужгородського міськрайонного суду від 03 травня 2023 року про закриття провадження у справі щодо гр. ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Розглядаючи дану справу суд визнав відсутність належних та допустимих доказів, які б могли підтвердити чи спростувати зазначені в протоколі обставини. Свідків даної події встановити також не вдалося, при цьому констатовано, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно приписів ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини», «Леванте проти Латвії» неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України», суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

П. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки вина ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та достатніми доказами, а тому провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Щодо строку на апеляційне оскарження, то такий підлягає поновленню, оскільки апелянт у судовому засіданні під час розгляду справи в суді першої інстанції присутній не був, про винесене судове рішення дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 10.07.2023 року та відразу його оскаржив - апеляційна скарга подана 14.07.2023 року.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду від 12 червня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 12 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутності складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: Фазикош Г. В.