ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/819/17/23 Головуючий в І інстанції: Рябцева М.С. Категорія: ст.122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Радченко С.В.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Херсонського апеляційного суду Радченко С.В., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності адвоката Петренко Катерини Дмитрівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 24 січня 2022 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч. 1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 24 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124, 122-4 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням, передбаченого ст.38 КУпАП, строку накладення адміністративного стягнення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 28.09.2021 року о 14.15 год., в м. Херсоні по вул. Залаегерсег буд. 17, керував транспортним засобом «KIA CARENS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків та під час застосування безперервної відео фіксації на нагрудні камери. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

Крім того, ОСОБА_1 28.09.2021 року о 14.15 годині в м. Херсоні по вул. Залаегерсег буд. 17, керуючи транспортним засобом «KIA CARENS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечного правого бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом Renault Duster, держномер НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку справа, чим порушив вимоги п.п. 2.3 б, 13.1 ПДР України, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Також, ОСОБА_1 28.09.2021 року о 14.15. год., в м. Херсоні по вул. Залаегерсег буд. 17, керуючи транспортним засобом «KIA CARENS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди, чим порушив п.2.10 а) ПДР України.

Таким чином у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп?яніння, ст. 124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху,що спричинило пошкодження транспортних засобів та ст. 122-4 КУпАП, а саме: залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КупАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 408026 від 28.09.2021 року складеного за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, ОСОБА_1 , 28.09.2021 року о 14.15 год., в м. Херсоні по вул. Залаегерсег буд. 17, керував транспортним засобом «KIA CARENS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.5).

Згідно протоколу серії ДПР18 №408027 від 28.09.2021, ОСОБА_1 28.09.2021 року о 14.15 годині в м. Херсоні по вул. Залаегерсег буд. 17, керуючи транспортним засобом «KIA CARENS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечного правого бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом Renault Duster, держномер НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку справа, чим порушив вимоги п.п. 2.3 б, 13.1 ПДР України, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП (а.с.24).

Крім того, згідно протоколу серії ДПР 18 № 408028 від 28.09.2021 року ОСОБА_1 28.09.2021 року о 14.15. год., в м. Херсоні по вул. Залаегерсег буд. 17, керуючи транспортним засобом «KIA CARENS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди, чим порушив п.2.10а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП (а.с.16).

Протоколи про адміністративні правопорушення складено з дотриманням вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у них містяться, як доказ у справі про адміністративні правопорушення.

Зазначені в протоколах обставини підтверджуються наступними доказами

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які засвідчили той факт, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився (а.с.7,8);

- відео-файлом з нагрудного відео-реєстратора поліцейських, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився. При цьому з відео вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, йому роз`яснювався порядок проходження медичного огляду як на місці, так в лікарні, однак він від його проходження відмовився. Крім того в одному з відеофайлів, доданих до матеріалів про адміністративне правопорушення ) ОСОБА_1 на відео зазначав поліцейським, що він намагався домовитись з потерпілою, пояснивши: «я ж казав їй, що сплачу їй кошти»;

- схемою місця ДТП від 28.09.2021, що містить інформацію щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, а також характер спричинених механічних пошкоджень автомобілю (напрям руху транспортних засобів до моменту зіткнення, місце контактування транспортного засобу, розташування транспортного засобу після зіткнення) (а.с.17);

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 , в яких зазначено, що вона знаходилась за кермом свого автомобіля Renault Duster, держномер НОМЕР_2 , рухалась по вул. Залаегерсег, намагалась здійснити зупинку, у зв`язку з чим прийняла трохи вправо, включивши покажчик правого повороту. Не здійснивши повну зупинку автомобілю, зліва неї проїхав автомобіль KIA CARENS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який не дотримався безпечного бокового інтервалу, та зачепив її автомобіль з лівого боку, спричинивши механічні пошкодження автомобілю. Після цього, водій автомобілю, не зупинившись поїхав далі. Інший водій, який також бачив ДТП, зупинив цей автомобіль через декілька кварталів від місця ДТП. Після цього її чоловік ОСОБА_3 , який був разом з неї в автомобілі, наздогнавши цей автомобіль, привів водія автомобіля KIA CARENS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на місто ДТП (а.с.19).

- аналогічними письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , який підтвердив обставини ДТП та обставини, при яких ОСОБА_1 залишив місце пригоди (а.с.18).

- аналогічними поясненнями, наданими в суді першої інстанції, потерпілою ОСОБА_5 , яка пояснила, коли водія автомобіля KIA CARENS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернули на місце ДТП він назвався ОСОБА_1 . Він намагався з нею домовитись та добровільно сплатити кошти, при цьому прохав не викликати працівників поліції, оскільки підтверджував, що був в алкогольному сп`янінні. Однак вона відмовилась та викликала поліцейських. Крім ОСОБА_1 в автомобілі нікого не було;

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог ст.268 КУпАП в частині розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що судом неодноразово ОСОБА_1 викликався в судове засідання, однак останній не скористався своїм правом з`явитися до суду. Посиланням апелянта про те, що він не повідомлявся про час та місце судового розгляду у відповідності до вимог ст.277-2 КУпАП, була надана належна оцінка судом першої інстанції, який прийняв обґрунтоване рішення про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. Суд першої інстанції вживав дієві заходи, щодо своєчасного сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано з посиланням на практику ЄСПЛ і дотриманням вимог ст.268 КУпАП, розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є безпідставними та не підтверджені жодним чином, оскільки на місці події ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом. Зазначені доводи, як і клопотання про допит особи, що нібито керувала транспортним засобом, розцінюються судом як намагання уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, до уваги не приймаються, оскільки ОСОБА_1 від такого огляду відмовився. Твердження апелянта про те, що працівниками поліції не дотримано порядку направлення водія на огляд до медичного закладу, оскільки наявне в матеріалах справи складене працівниками поліції письмове направлення не містить відмітки про отримання ОСОБА_1 такого направлення, також не можуть бути взяті до уваги, оскільки жодних зауважень щодо їх дій під час складення протоколу від ОСОБА_1 не надходило, жодних дій щодо оскарження їх дій апелянт не вчинив. Крім того, відповідно до розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається, тоді, коли водій погодився пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, а ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. Приписами Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735 не передбачено обов`язкового вручення такого направлення водію транспортного засобу, а лише затверджено форму та передбачено обов`язок поліцейського направити до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду особи, у випадку згоди останнього.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про суперечність відомостей щодо часу вчинення адміністративних правопорушень, зазначених у протоколі (о14год 15хв.), з часом отримання виклику екіпажем «Яхта-406» (о14год. 20хв.), оскільки зазначені розбіжності є логічними, так як виклик про порушення на номер поліції здійснюється після вчинення такого порушення, а самі протоколи поліцейськими було складено за часом пізніше ніж час вчинення самого правопорушення.

Доводи апелянта про те, що пояснення свідків, які є близькими родичами потерпілої особи, та протокол, в якому відображаються зазначені особи в якості свідків, не можуть бути прийняті судом у якості доказів по справі, не заслуговують на увагу, оскільки під час складення протоколу будь-яких зауважень чи заперечень щодо правильності складання протоколу ОСОБА_1 не висловлював.

Посилання апелянта на те, що відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції не можна вважати належним та допустимим доказом, оскільки відео фіксація проведена з порушенням п.4.5 р.ІІ та пп.2 ч.1 розділу VII Інструкції від 18.12.2018 року №1026, також не може прийматися до уваги.

Так, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами у справі можуть бути, зокрема показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

З долученого до матеріалів справи електронного носія (диску) вбачається наявність семи фрагментів відеозапису з нагрудних камер патрульних, здійсненого 28.09.2021 року.

Вказані фрагменти відеозапису були досліджені судом першої інстанції та встановлено, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, але він від цих пропозицій відмовився у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що відсутність безперервності відеозапису свідчить про існування сумнівів в автентичності його оригіналу. Проте, ані сам ОСОБА_1 ані його адвокат в суді першої інстанції та апеляційному суді не пояснили об`єктивних підстав, які б слугували поважною причиною для відмови ОСОБА_1 від проходження пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, що було чітко зафіксовано на одному із фрагментів відеозапису.

Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані обгрунтовані висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу та який не має ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи.

Також суд відхиляє доводи апелянта щодо відсутності інформації про відеозапис у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки стаття 256 КУпАП, яка містить вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, не передбачає обов`язкового зазначення у ньому інформації про наявність відеозапису.

Отже, наведений доказ, у відповідності до приписів ст. 251 КУпАП, є належним підтвердженням події правопорушення.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з огляду на недоведеність факту перебування саме ОСОБА_1 за кермом під час здійснення правопорушення, а саме невиконання судом першої інстанції вимог щодо допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 та ч.1ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю інших наявних в матеріалах справи доказів, які об`єктивно узгоджуються між собою і з достатньою повнотою підтверджують факт перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу під час здійснення ДТП та його відмови від проходження огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання апелянт, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які були б підставою для скасування постанови. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 24 січня 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко