Справа № 303/2396/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
25.09.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Ужгородського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2023 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень за ст.122-4 КУпАП, ст.124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі ст. 36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Згідно з постановою, 16.03.2023, о 21 год 13 хв, у м. Мукачево по вул. Росвигівській, 2 «К», водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «RENAULT CLIO», номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги п.10.1, 2.3.«б» Правил дорожнього руху України, а саме: перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, що склалася, та допустив наїзд на транспортний засіб марки «SKODA ОKTAVIA», номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований за вказаною адресою, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Цими діями ОСОБА_1 вчинив передбачене ст.124 КУпАП адміністративне правопорушення, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Крім того, 16.03.2023, о 21 год 13 хв, у м. Мукачево по вул. Росвигівській, 2 «К», водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «RENAULT CLIO», номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги п.2.10а Правил дорожнього руху України, а саме: ставши учасником дорожньо транспортної пригоди, внаслідок якої допустив наїзд на транспортний засіб марки «SKODA ОKTAVIA», номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований за вказаною адресою, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Цими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП, а саме: залишення водіями транспортних засобів, на порушення встановлених правил, місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 293915 від 17.03.2023, убачається, що 16.03.2023, о 23 год. 02 хв, у м. Мукачево по вул. Генерала Петрова біля магазину «Ideal» ОСОБА_1 вживав алкогольні напої (з його слів пиво) після дорожньо транспортної пригоди за його участі на транспортному засобі марки «RENAULT CLIO», номерний знак НОМЕР_1 , до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що такий пропущено через те, що копію оскаржуваної постанови він отримав 19.06.2023, що підтверджується відповідною розпискою. Окрім цього, на думку апелянта, постанова суду є незаконною, висновки, викладені в ній суперечать фактичним обставинам справи, тому її слід скасувати.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.
Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений через поважні причини, і лише на підставі клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.
Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, якщо його пропущено через поважні причини (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).
Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення убачається, що оскаржувана постанова ухвалена 15.06.2023, що свідчить про те, що, відповідно до ст. 294 КУпАП, останнім днем подання на неї апеляційної скарги є 25.06.2023 включно, однак оскільки це вихідний, то строк на подання апеляційної скарги закінчується 26 червня 2023 року.
З матеріалів справи також убачається, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав безпосередньо до суду першої інстанції 05.07.2023, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду, тобто із пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови від 15.06.2023. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 13.07.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто особі, яка її подала ОСОБА_1 , оскільки останній не заявляв клопотань про поновлення пропущеного строку. Надалі, 25 серпня 2023 року, ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови від 15.06.2023 до суду апеляційної інстанції, у якому констатує, що строк був пропущений через те, що він ознайомився зі змістом судового рішення 19.06.2023.
Апеляційним судом не встановлено жодних поважних причин, через які ОСОБА_1 не подав апеляційну скаргу в передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк (до 26.06.2023 включно).
Так, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було відомо про час та місце розгляду справи судом першої інстанції, у тому числі і 15.06.2023, про що свідчить зміст оскаржуваної постанови, що була проголошена у присутності ОСОБА_1 , який брав участь у розгляді справи у місцевому суді.
Можливість поновлення строку на апеляційне оскарження закон пов`язує з тим, чи обставини, внаслідок яких скаргу подано несвоєчасно, залежали від волі ініціатора перегляду і чи пов`язані вони з дійсно істотними перешкодами/труднощами, що унеможливили або ускладнили своєчасне звернення до суду.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, початком строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.06.2023 є день її винесення, а не отримання її копії, і будь-яких підстав вважати, що такий строк ОСОБА_1 пропущено у зв`язку з поважними причинами, немає.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 не посилається на конкретні причини, які перешкодили йому своєчасно подати апеляційну скаргу, апеляційний суд констатує, що підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення немає, що пропущений строк є значним.
Існування будь-яких обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження, апеляційним судом не встановлено.
На які-небудь обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо) у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не вказується.
При цьому, апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.
Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.
Враховуючи те, що в клопотанні не наведено жодних переконливих обставин про поважність причин, які позбавили ОСОБА_1 можливості постанову судді у межах передбаченого законом строку, апеляційний суд доходить висновку про те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення від 15.06.2023, у зв`язку з чим, відсутні підстави для поновлення такого строку.
Тому, апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню ОСОБА_1 , як особі, що її подала.
Приймаючи рішення про необхідність відмови ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; що пропущений строк є значним; те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску, а не з`являючись неодноразово на розгляд клопотання апелянт позбавив себе можливості надати будь-які докази чи довести обставини у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Подане ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення залишити без задоволення та відмовити у поновленні пропущеного строку.
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 червня 2023 року,- повернути ОСОБА_1 з усіма доданими до неї матеріалами, як особі, що їх подала, а також надіслати йому копію постанови.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН