Справа № 283/1793/23
Провадження №3/283/914/2023
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2023 року м. Малин

Суддя Малинського районного суду Житомирської області Саланда О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №845301 від 24.07.2023, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме в тому, що, дослівно до протоколу: «24.07.2023 о 22 годині 55 хвилин, гр. ОСОБА_1 вчинив відносно свого сина домашнє насильство, а саме: висловлювався словами нецензурної лайки та погрожував фізичною розправою хоча реальних дій не робив».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не з`явився, про причини неявки не повідомив, а тому, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями ст.278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, прийшов до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому необхідно враховувати, що сам протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому не може вважатися доказом вчинення правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Об`єктом правопорушення, передбаченогост.173-2 КУпАП є суспільні відносини у сфері сім`ї і захисту прав членів сім`ї; об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності вини у формі прямого чи не прямого умислу.

За визначенням п.3 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії чи бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім та теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно п.6 ч.2 ст.3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на осіб, які мають спільну дитину (дітей).

За змістом диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного,психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Поряд з цим у протоколі про адміністративне правопорушення ВАВ №845301 від 24.07.2023 не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, оскільки з протоколу не вбачається, що вчинені ОСОБА_1 дії 24.07.2023 призвели до наслідків, встановлених ст.173-2 КУпАП, зокрема, не зазначено, що могла бути або була заподіяна шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої особи та не зазначено домашнє насильство якого характеру фізичного, економічного чи психологічного вчинив ОСОБА_1 відносно потерпілого ОСОБА_2 .

Таким чином, при складанні протоколу від 24.07.2023 порушено вимоги ст.256 КУпАП, а саме: не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, зокрема, суть адміністративного правопорушення, не зазначено наслідків у виді шкоди чи можливого заподіяння шкоди потерпілому ОСОБА_2 .

У матеріалах справи також відсутні документи, які характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (постанова ВС № 463/1352/16-а від 08.07.2020).

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного розумного сумніву в тому, що особа вчинила протиправні дії, тоді як наявність такого розумного сумніву у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Крім того, як зазначає ЄСПЛ у своїй практиці, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом не доведено винуватість ОСОБА_1 , а відтак в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст. 173-2, п.1 ч.1 ст.247, ст. 283, п.3 ч.1 ст.284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Житомирського апеляційного суду.

Суддя: О. М. Саланда