Номер провадження: 33/813/1576/23
Номер справи місцевого суду: 502/1316/23
Головуючий у першій інстанції Балан М.В.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участі секретаря судового засідання Стоянової Л.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Жур`яна О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кілійського райсуду Одеської обл. від 25.07.2023, відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дмитрівка Кілійського району Одеської обл., громадянина України, працюючого слюсарем з ремонту в Дмитрівському ЗЗСО, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції на ОСОБА_1 було накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 17 000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто судовий збір у сумі 536, 80 грн.

Відповідно до постанови суду 1-ої інстанції, 03.07.2023 о 21 год. водій ОСОБА_1 в с. Дмитрівка Ізмаїльського району Одеська обл. по вул. Котовського, 49, керував автомобілем марки «Сітроен Берлінго» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, зі згоди водія ОСОБА_1 із застосуванням приладу «Драгер», від проходження огляду у встановленому законом порядку у найближчому закладі охорони здоров`я, водій відмовився, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується із оскаржуваною постановою, з огляду на наступне:

- поза увагою суду 1-ої інстанції залишилось те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, натомість він сидів у салоні автомобіля, який був припаркований на узбіччі, на місці водія та чекав на сина;

- судом 1-ої інстанції був проігнорований відеозапис з відео регістратора, з якого вбачається, що поліцейські побачили припаркований на узбіччі автомобіль та під`їхали до нього, при цьому з даного відеозапису чітко вбачається, що машина не рухалась.

Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі відносно нього, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали вимоги своєї апеляційної скарги та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки такі твердження є голослівними, та навпаки, спростовуються доказами по справі.

Натомість, аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що провина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення, доведена та підтверджується повторно дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №095052 від 03.07.2023 (а.с. 2), відповідно до якого 03.07.2023 о 21 год. водій ОСОБА_1 в с. Дмитрівка Ізмаїльського району Одеська обл. по вул. Котовського, 49, керував автомобілем марки «Сітроен Берлінго» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, зі згоди водія ОСОБА_1 із застосуванням приладу «Драгер», від проходження огляду у встановленому законом порядку у найближчому закладі охорони здоров`я, водій відмовився;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 03.07.2023 (а.с. 3) відповідно до яких він 03.07.2023 о 20:55 год. в стані алкогольного сп`яніння сів за свій автомобіль «Сітроен Берлінго», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та вирішив поїхати за працівниками поліції, які їхали по вул. Котовського в с. Дмитрівка за його зверненням на 102, де в цей час працівники поліції розвернулись та зупинили його, в ході перевіри документів йому було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, так як в нього з порожнини рота був сильний запах алкоголю, на що він був згоден і пройшов тест на алкотестері «Драгер», результат 1,82%, з яким він був згоден, при цьому пройти тест в найближчій лікарні в м. Кілії він відмовився. Свою вину він визнає, а саме що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 6), відповідно до якого результат огляду 1,82%, з якими ОСОБА_1 згоден;

- роздруківкою результатів з приладу «Драгер» 6810 (а.с. 7);

- відеозаписами з нагрудної камери співробітника поліції (а.с. 11).

Апеляційний суд вважає голослівними твердження ОСОБА_1 щодо того, що він не керував транспортним засобом, оскільки такі твердження спростовуються матеріалами справи, зокрема його письмовими поясненнями, а також відеозаписом з нагрудних камер співробітника поліції, відповідно до якого ОСОБА_1 жодним чином не заперечував керування транспортним засобом, більш того жодним чином не заперечував, та навпаки підтвердив факт керування саме у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, зазначені вище докази спростовують доводи ОСОБА_1 та навпаки повністю підтверджують його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції як законну та обґрунтовану залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кілійського райсуду Одеської обл. від 25.07.2023 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца