МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 490/5546/22 Головуючий у місцевому судді Дірко І.І.
Провадження № 33/812/433/23 Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Темнікової В.І.,

за участю секретаря - Горенко Ю.В.,

особи, що притягується до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_1 , його захисника Коренко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Коренко Тетяни Володимирівни на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2023 року, 24.10.2022р. близько 17:48 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Daewoo Sens" реєстраційний № НОМЕР_1 , рухався в м. Миколаєві по вул. Гречишникова в районі буд. № 54, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння згідно медичного висновку №1077, чим порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн в дохід держави.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - Коренко Т.В. звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати постанову суду від 30 серпня 2023 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.08.2023 року було винесено із порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, що документи та докази, які містяться в матеріалах справи в сукупності не підтверджують вину ОСОБА_1 .

При складанні протоколу за ст. 130 КУпАП, у разі порушення водієм п.2.9 «а» ПДР, працівниками поліції мають бути надані доказі щодо: керування особою транспортним засобом та законності підстав зупинки транспортного засобу; наявності ознак сп`яніння; позитивний результат огляду на стан сп`яніння. Відсутність доказів щодо сукупності вказаних ознак, може слугувати підставою для закриття адміністративного провадження.

На підтвердження доводів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи долучено диск із відеофіксацією із нагрудних відеокамер працівників поліції. Однак, на вказаних відеофайлах не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

З наданого відеозапису не можна встановити правомірності зупинки водія ОСОБА_1 та взагалі керування водієм автомобіля. Крім того, у справі відсутнє документальне підтвердження правомірності такої його зупинки. Тому працівники поліції неправомірно й безпідставно зупинили водія, що суперечить ЗУ «Про дорожній рух» й ПДР, що є підставою вважати всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, в тому числі процедуру огляду водія, неправомірними за правовим принципом «плодів зіпсованого дерева».

Відповідно до адміністративного судочинства в адміністративних справах обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, тобто на Управління патрульної поліції в Херсонської області ( Постанова Верховного Суду Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Крім того, вказує, що результати проходження тесту - чек приладу "Drager Alcotest 6810", який показав результати 1,31%, є сумнівними, оскільки використання медичних виробів, в тому числі Drager Alkotest 6810 є можливим за умов дотримання умов експлуатації, технічного обслуговування, калібрування та повірки.

Так, відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1447 від 13.10.2016 року міжповірочний інтервал законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, а саме газоаналізатора становить 12 місяців. На чеку зазначені дані, що останнє калібрування відбулось 07.05.2021 року, а тест пройдено 24.10.2022 року, тобто сплив строк застосування (більше року - 1 рік 5місяців ), порядковий номер тесту 30126, що є значним в кількості разів в застосуванні. Тому результати чеку приладу "Drager Alcotest 6810" від 24.10.2022 року не можуть бути доказами керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з вимогами п.5 р.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Крім того, згідно інструкції алкотестеру «Drager», якщо з часу останнього калібрування пройшло більше 12 місяців, необхідно провести його калібрування.

Таким чином, матеріали про адміністративне правопорушення не мають повного та належного підтвердження калібрування вимірювальної техніки.

Також не може бути доказом по справі і висновок №1077 від 24.10.2022 року лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи Іншого сп`яніння, у зв`язку з тим, що відповідно до Акту медичного огляду №1077 від 24.10.2022 року проведеного лікарем наркологом встановлено, що зовнішній вигляд обстежуваної особи без видимих пошкоджень, скарг не має, свідомість не порушена, орієнтований на місці, зафіксовано порушення артикуляції - (однак це через хронічну хворобу - заїкання порушення плавності та ритму мови ), заперечує вживання алкогольних і наркотичних речовин. Таким чином, висновки щодо результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015р., а тому вважаються недійсними відповідно до положень п.22 зазначеної Інструкції.

На час події 24.10.2022 року, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 була чинною Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. за № 1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за №1413/27858.

Вказана Інструкція прийнята, зокрема, відповідно до КУпАП, постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я із зазначеного питання.

Пунктом 7 розділу 3 Інструкції (Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів) передбачена обов`язковість проведення лабораторного дослідження на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Згідно з п. 12 цього розділу Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Відповідно до п. 13 цього розділу Інструкції для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Матеріали справи свідчать, що водій ОСОБА_1 погодився пройти такий медичний огляд та був доставлений працівниками поліції до належного медичного закладу - Миколаївського обласного наркологічного диспансеру. Під час перебування в цьому закладі ОСОБА_1 не погодився з результатами драгеру та наполягав на відібранні біологічних зразків, а саме крові, однак, у зв`язку з небажанням працівників поліції та лікаря, не були відібрані для дослідження зразки біологічного середовища у виді крові та інших.

Як вбачається з матеріалів, ОСОБА_1 не було надано можливості здати інший вид біологічного середовища для аналізу, що прямо передбачено пп. 12.13 Інструкції та складено протокол про перебування в алкогольному сп`янінні, що не відповідає дійсності.

Також судом першої інстанції було проігноровано клопотання про допит в якості свідка лікаря Миколаївського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_2 , яка видала довідку, що ОСОБА_1 був тверезий.

Крім того, поліцейський розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу не дав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, у повному обсязі, а також проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП, що унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Разом з тим, поліцейський склав у своєму патрульному автомобілі постанову, будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, та не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, внаслідок чого поліцейським були грубо порушені вимоги ст.ст. 278,279 КУпАП. Апелянт вважає, що суд першої інстанції порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, та винесена постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

При винесенні покарання за порушення Правил дорожнього руху суди не можуть покладатися на свідчення інспектора поліції, який виніс постанову про штраф, останні не можуть бути допустимим доказами (правова позиція Верховного суду України викладена у постанові від 29.04.2020 у справі №161/5372/17).

Посилаючись на викладене, вважає постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2023 року незаконною та винесеною з грубим порушенням адміністративно-процесуального законодавства, а також такою, що підлягає скасуванню.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить до наступного.

Згідно положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів. Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

Згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 також передбачає, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться, зокрема, лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 5).

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 суддею, у відповідності з ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, було повно встановлено всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 331165 від 24 жовтня 2022 року та доданими до протоколу відеозаписом з нагрудної камери № 470681, висновком лікаря - нарколога, направленням на огляд.

Так, згідно положень ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвище, адреса свідків і потерпілих, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інше. Протокол підписується особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідками та потерпілими. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 331165 від 24 жовтня 2022 року, дані відображені в якому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 24 жовтня 2022 року о 17:48 год. в місті Миколаєві по вул. Гречишникова, 54, водій керував транспортним засобом «Daewoo Sens» реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Згідно протоколу медичного огляду водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (№1077). Фіксації велась на нагрудну бодікамеру 470681. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, в протоколі зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. ОСОБА_1 таким правом не скористався.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що йому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено що адміністративна справа буде розглядатись у Центральному районному суді м. Миколаєва.

ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення без будь-яких застережень.

Також в протоколі зазначено, що у водія ОСОБА_1 не вилучалось посвідчення водія та не видавався тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

Таким чином, складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція №1452).

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП та п. 2 розділу І Інструкції №1452 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння.

Відповідно до п. 3 розділу І Інструкції №1452, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів;

порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Як вбачається із протоколу огляд водія ОСОБА_1 проводився у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, що зафіксовано також в направленні від 24.10.2022р., який долучений до матеріалів справи стороною захисту під час розгляду справи в суді першої інстанції.

За такого, поліцейським обґрунтовано було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 виявив бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, від був доставлений працівниками поліції до КНП «МОЦПЗ» МОР.

Відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного лікарем наркологом Тройко О.І. о 17 год. 55 хв 24.10.2022, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_4 ознайомлений з вказаним висновком під підпис.

Таким чином, під час проведення медичного огляду в медичному закладі у ОСОБА_1 було встановлено алкогольне сп`яніння, що є складовою частиною об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому за результатами огляду поліцейським було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 331165 від 24 жовтня 2022 року за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком медичного огляду № 1077.

Вказані протокол про адміністративне правопорушення, висновок щодо результатів медичного огляду узгоджуються між собою та підтверджуються відеозаписом працівників поліції.

З відеозапису оглянутого апеляційним судом, вбачається, що поліцейський виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер або проїхати до медичного закладу для проходження огляду на встановлення стану сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився та виявив бажання проїхати до медичного закладу. ОСОБА_1 було доставлено працівниками поліції до КНП «МОЦПЗ» МОР. За результатами медичного огляду було встановлено що, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. З Висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 ознайомлено під підпис, ОСОБА_1 алкогольне сп`яніння заперечував.

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення, висновок та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відеозапис є безперервним та підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "По національну поліцію", в п.1 ч.1 якої зазначено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі, а не виключно, техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. Відеозапис події відповідає також вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом, зокрема, є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та його зупинки працівниками поліції, спростовуються дослідженим у справі доказами, зокрема проведеним працівниками поліції відеозаписом, що є належними доказами у розумінні ст. 251 КУпАП.

Так, відповідно до відеозапису із камери нагрудного відеореєстратора працівників поліції на місці події, при спілкуванні з поліцейськими, водій не висловлював жодного заперечення та зауваження стосовно того, що саме він керував транспортним засобом, поводив себе як водій авто, надавав поліцейським не6обхідні документи для складання протоколу про адміністративне правопорушення, не повідомляв про керування автомобілем іншою особою. Крім того, ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції, що їде з рибалки, де просидів цілий день (17:52:36).

Також у ОСОБА_1 була можливість написати в протоколі пояснення з приводу обставин порушення та зазначити про те, що він не керував транспортним засобом, однак останній не написав ніяких пояснень та підписав протокол без зауважень.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом та зупинки його працівниками поліції на вул. Гречишникова, коли він їхав з рибалки.

Аналіз вказаних вище доказів у їх сукупності свідчить про те, що водій ОСОБА_1 24 жовтня 2022 року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та був зупинений працівниками поліції, за такого, суддя місцевого суду дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Слід також зазначити, що правильність дій поліцейського щодо зупинки транспортного засобу, самі по собі не є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки зазначені дії не входить до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а отже не підлягають доказуванню у даній справі та не впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доказів оскарження та встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки щодо зупинки транспортного засобу 24.10.2022 року, які могли б поставити під сумнів обставини скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність тверджень апелянта про недопустимість такого доказу вини ОСОБА_1 як результат тесту №30126 приладу «Драгер» 6810 - 1,31 проміле, виходячи з наступного.

Згідно із положеннями Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01 січня 2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо врегульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 ст. 17 закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу, які видавались Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 р.

Пунктом 13 наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» становить 1 рік.

Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається», встановлені наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 р. № 1747 і становить 1 рік.

З долученого до матеріалів справи судом першої інстанції за клопотанням захисника копії чеку тесту №30126 приладу «Drager Alcotest 6810» дійсно вбачається, що останнє калібрування приладу було проведено 07.05.2021, а тестування проводилось 24.10.2022.

Однак, постановою Кабінету Міністрів України №412 від 05 квітня 2022 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Тобто, хоча термін дії свідоцтва на вимірювальний засіб, яким проводився огляд ОСОБА_1 , на день огляду закінчився, строк повірки для цього приладу є чинним на період воєнного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування.

З огляду на викладене, позитивні результати останнього калібрування приладу «Drager Alkotest 6810» були чинними на час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а тому результати тесту № 30126 є належним доказом перебування особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_1., що постанова КМУ від 05 квітня 2022 року №412 не стосується приладів вимірювальної техніки щодо огляду осіб на стан сп`яніння, що її дія розповсюджується виключно на лічильники, які застосовуються в побуті (газо-, водо-, електролічильники, тощо), виходячи з наступного.

Як убачається з наданого захисником свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 238/Т від 02 березня 20222р., за результатами повірки аналізатора парів спирту Alcotest 6810, видається саме свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

В тексті постанови КМУ від 05 квітня 2022 року № 412 зазначено, що її дія розповсюджується також на позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

З огляду на викладене, зазначені ствердження захисника є помилковими.

Відхиляє апеляційний суд і посилання захисника на те, що зміст постанови КМУ № 440 від 07 квітня 2023р., якою визнано такою, що втратила чинність, постанову КМУ від 5 квітня 2022 р. № 412 свідчить, що визнана не чинною попередня постанова стосувалася тільки лічильників води, газу, електроенергії, та теплолічильників, оскільки в постанов КМУ № 440 від 07 квітня 2023р. мова йде виключно про вказані лічильники, виходячи з наступного.

Постановою КМУ № 440 від 07 квітня 2023р. дійсно визнана такою, що втратила чинність попередня постанова КМУ від 5 квітня 2022 р. № 412. В цій постанові встановлено нові правила регулювання питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного та надзвичайного стану. Дія даної постанови розповсюджується на правовідносини, що виникли починаючи з моменту набрання нею чинності. В пунктах 2,3 зазначеної постанови № 440 на відміну від попередньої постанови окремо конкретизовано процедуру забезпечення подання на повірку лічильників води, газу, електроенергії, теплолічильників. Проте, це не доводить, що вона розповсюджується виключно на лічильники води, газу, електроенергії та теплолічильники, так як згідно п.1 вона також розповсюджується на позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

Безпідставними є також посилання в апеляційній скарзі на те, що висновок лікаря №1077 від 24.10.2022 не може бути доказом по справі, оскільки відповідно до Акту медичного огляду №1077 від 24.10.2022 лікарем було встановлено, не тільки те, що зовнішній вигляд обстежуваної особи без видимих пошкоджень, скарг не має, свідомість не порушена, орієнтований на місці, зафіксовано порушення артикуляції, однак це через хронічну хворобу - заїкання, а також те, що поведінка обстежуваної особи - роздратована, балакуча, метушлива; вегетативно- судинні реакції - гіперемія лиця й шиї, склери ін`єковані; пульс 146 уд., артеріальний тиск -210/110; зіниці розширені, реакція на світло - млява; ністагм при погляді вбік - латеральний; рухова сфера хода хитка, міміка - млява, поза Ромберга - хитається, пальце-носова проба - з промахом; тремтіння пальців рук; відомості про останнє вживання алкоголю або наркотичних речовин заперечує; запах алкоголю з рота - різкий запах; висновок та діагноз за результатами огляду - виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

Також зазначено, що огляд ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 6810», та результат склав 1,31. Заключний діагноз за результатами огляду та тестів: гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю, неускладнена.

Як вбачається з відеозапису ОСОБА_1 заперечував алкогольне сп`яніння, тому лікар запропонував йому ще раз продути Драгер, результат повторного огляду також виявив алкогольне сп`яніння та становив 1.28‰.

За такого суд дійшов правильного висновку, що саме комплексом заходів (а не виключно на підставі показника приладу "Драгер") було встановлено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим констатовано заключний діагноз "Гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю, неускладнена".

Щодо посилання в апеляційній скарзі на те, що проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі за допомогою приладу» Drager Alcotest» суперечить Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також, що ОСОБА_1 відмовили у дослідженні крові, слід зазначити наступне.

Розділом IIІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначено порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів. Вказаним розділом передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних вище. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

Аналіз закріплених в інструкції норм дає змогу дійти висновку, що проведення лабораторних досліджень біологічного середовища, обов`язкове при проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння лише у випадку, коли водій внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.

Оскільки огляд ОСОБА_1 в медичному закладі проводився з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, то висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «МОЦПЗ» МОР від 24 жовтня 2022 року відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, пункт 9 розділу 3 якої передбачає можливість використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію, свідоцтвом про повірку.

Слід також зауважити, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог Інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, як особа яка має спеціальні знання та кваліфікацію і несе правову відповідальність за правильність свого висновку.

В той же час, відповідно до положень ч. 1 ст. 267 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду. Аналогічні положення міститься у п. 14 Порядку.

ОСОБА_1 висновок про те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння отримав під підпис в той же день, проте в установленому порядку не оскаржив.

За такого відсутні підстави вважати, що огляд ОСОБА_1 проведено з порушенням встановленого законом порядку.

Щодо послання на результати медичного огляду проведеного 25 жовтня 2022 року, який на думку апелянта свідчить про сумнівність результатів огляду 24 жовтня 2022р. через те, що у прилада, з допомогою якого був проведений огляд, закінчився строк дії калібрування, слід зазначити, що даний медичний огляд ОСОБА_1 пройшов вже на наступний день після складання протоколу про адміністративне правопорушення за власною ініціативою та без присутності поліцейського.

Проте, відповідно до вимог ч.4 ст.266 КУпАП, п.7 вказаного вище Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, п.9 Розділу ІІ зазначеної вище Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, який з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

За такого, долучена до справи виписка № 2188 від 25 жовтня 2022 року із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, в якій зазначено, що ОСОБА_1 є тверезим, не може розцінюватися апеляційним судом як належний та допустимий доказ у справі, так як цей документ не відповідає вимогам закону до проходження такого огляду за змістом та формою (не є висновком встановлено зразка, огляд проведено пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення та виданий у відсутності поліцейського).

Слід також зазначити, що з наданих захисником документів вбачається, що огляд 25 жовтня 2022 року ОСОБА_1 пройшов також з застосуванням Alcotest 6810, зав.№ ARYK-0415, який був чинним до 02 березня 2022р., тобто з використанням такого ж типу приладу, який був використаний лікарем при проходженні ОСОБА_1 огляду 24 жовтня 2022р., у якого також закінчився строк калібрування, і при цьому у ОСОБА_1 та його захисника не виникло сумнівів в показах цього приладу станом на 25 жовтня 2022р. Доказів проходження ОСОБА_1 огляду з відібранням біологічного середовища(крові) 25 жовтня 2022р. матеріали справи не містять.

На допиті в якості свідка лікаря ОСОБА_2 , яка проводила огляд ОСОБА_1 25 жовтня 2022р., під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник не наполягали.

При прийнятті остаточного рішення апеляційний суд враховує також практику Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Хан проти Сполученого Королівства», ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку суд повинен вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому. Тобто якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то навіть отримані у незаконний спосіб докази можуть бути прийнятними.

Безпідставним є також посилання в апеляційній скарзі на не врахування судом правової позиції Верховного суду України викладеної у постанові від 29.04.2020 у справі №161/5372/17 про те, що при винесенні покарання за порушення Правил дорожнього руху суди не можуть покладатися на свідчення інспектора поліції, який виніс постанову про штраф, останні не можуть бути допустимим доказами, так як суд не посилався на пояснення інспектора поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, як на доказ.

Більш того, даний працівник поліції не розглядав справу по суті, не виносив постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та не накладав адміністративне стягнення у виді штрафу. Працівником поліції було складено лише протокол про адміністративне правопорушення та роз`яснено правопорушнику, що справа буде розглядатися судом, куди його викличуть у встановленому законом порядку.

В даному випадку предметом оскарження є постанова суду, а не постанова поліцейського про притягнення до адміністративної відповідальності, а опис вчиненого ОСОБА_5 правопорушення викладено в протоколі про адміністративне правопорушення, дані, відображені в якому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, а також в постанові суду після аналізу даного доказу у сукупності з іншими доказами у справі.

З урахуванням викладеного безпідставними є також ствердження апеляційної скарги, що поліцейський розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу не дав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, у повному обсязі, а також проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП, що унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, що поліцейський склав у своєму патрульному автомобілі постанову, будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, та не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, внаслідок чого поліцейським були грубо порушені вимоги ст. ст. 278,279 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи "Ван де Хурк проти Нідерландів", §61, "Болдеа проти Румунії", §30, "Морейра Феррейра проти Португалії", § 84).

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9 А Правил дорожнього руху, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів.

За такого, висновки суду першої інстанції в оскаржуваній постанові не суперечать правовій позиції Верховного Суду у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а, на яку посилається захисник, оскільки сумнівів щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності у справі, що переглядається, не встановлено.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Слід також зазначити, що у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 за правопорушення, вчинене 24 жовтня 2022 року, визначенні його виду та розміру, місцевим судом дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені ст. 33 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

Отже, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно оцінив наявні в даній справі докази відповідно до вимог ст. 251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9 А Правил дорожнього руху, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Тому підстав для скасування постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Коренко Тетяни Володимирівни - залишити без задоволення.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова