Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2023 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Шевчука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника Шевчука В.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 12 вересня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 12 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З постанови суду слідує, що 19 травня 2023 року о 20 год. 19 хв. по вул. Польовій, 8 в с. Шпанів, Рівненського району Рівненської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest та проведення такого огляду в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків.

Вказаною відмовою щодо проходження огляду ОСОБА_1 здійснив порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Шевчук В.С. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП України, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.Вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Доводить, що відмовивши у допиті свідків згадка про яких міститься в матеріалах справи, суд першої інстанції не вправі був використовувати їх письмові пояснення, як доказ винуватості ОСОБА_1 , оскільки зазначене суперечить принципам безпосередності дослідження доказів.

Заслухавши доводи захисника Шевчука В.С. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме:

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд проводився у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, огляд не проводився водій відмовився (а.с.5);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого направлено до медичного закладу. Огляд у медичному закладі не проводився (а.с.7);

- відео файлами з нагрудної камери працівника поліції, яким зафіксовано рух автомобіля марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 (файл 30-33 час 00:01). та відмова ОСОБА_1 від проходження встановленого огляду на місці та у медичному закладі (файл 0037 час 00:55).

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Апеляційний суд критично відноситься до доводів апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки в матеріалах справи наявні відео, яким зафіксовано рух транспортного засобу марки ««ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 (файл 3033 час 00:01). З вказаного відеозапису також вбачається, що після зупинки автомобіля з водійського місця вийшов саме ОСОБА_1 , який зачинив автомобіль (файл 3033 час 04:20).

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.33, ст.38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 12 вересня 2023 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Шевчука В.С. в інтересах ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І.Полюхович