ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/845/23 Номер провадження 33/814/1596/23Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І. С. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Владімірова Р.В., Галушко А.О.,

Захисника-адвоката Фоміна А.М.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою захисника Фоміна Андрія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 28 березня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 28 березня 2023 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 06 березня 2023 року о 09:05 год. на 323 км. автодороги М03 Київ-Харків-Довжанський, водій ОСОБА_1 , на протязі року, повторно, будучи особою, яка не має права керування ТЗ керував транспортним засобом автомобілем Кіа, д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та постанову КМУ №340, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції захисник Фомін А.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вказує на неналежність як доказів зібраних по справі матеріалів, оскільки в складеному протоколі зроблені дописки, які не мають відношення до правопорушення, відеозапис містить лише 3 хв. спілкування з водієм та на ньому не зафіксовано факт керування автомобілем ОСОБА_1 .

Також звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази щодо повторності скоєння правопорушення протягом року, що виключає підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП.

Одночасно, захисником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 , який не був повідомлений судом належним чином про розгляд справи.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи відбувся без участі особи, яка притягнується до відповідальності та його захисника.

Копія постанови направлена на адресу проживання ОСОБА_1 була повернута на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Після ознайомлення захисника з матеріалами справи та отримання копії відеозапису 10.08.2023, останнім, засобами поштового зв`язку, 14.08.2023 була подана апеляційна скарга.

Зазначені обставини свідчать про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, як пропущеного з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за які він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами по справі є:

протокол серії ААД №433137 від 06.03.2023 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП стосовно водія ОСОБА_1 щодо керування ним т/з не маючи відповідного права на керування, вчинене повторно протягом року,

копія постанови від 14.08.2022 за ч. 2 ст. 126 КУпАП про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі щодо керування транспортним засобом не маючи посвідчення відповідної категорії.

записи з бодікамери працівника поліції.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані в ході розгляду апеляційної скарги.

Так, положеннями ч.5 ст. 126 КУпАП, крім іншого, визначена відповідальність за повторне протягом року, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

В даному випадку матеріалами провадження доводиться, що згідно постанови серія ЕАР №5754495 від 14.08.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за керування транспортним засобом особою, яка не мала посвідчення відповідної категорії.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення в розумінні положень п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Так, не заслуговують на увагу твердження апелянта про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається факт спілкування працівника поліції з водієм ОСОБА_1 , який перебуває на водійському сидінні та пояснює про відсутність в нього посвідчення.

При перевірці документів поліцейський повідомляє, що ОСОБА_2 не має права керування всіма видами транспортних засобів, оскільки в серпні 2022 року вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП.

Не заперечуючи факту свого притягнення до відповідальності в серпні 2022 року за керування автомобілем без водійського посвідчення, ОСОБА_1 пояснює працівникам поліції «скоро, через неделю, закончу автошколу и получу права».

Таким чином, долученим до справи відеозаписом спростовується довід апеляційної скарги про відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки на останньому зафіксовано перебування його саме на водійському сидінні, відсутність будь-яких інших осіб в салоні автомобіля. Подальше спілкуванням водія з працівниками поліції не містить його заперечень як з приводу безпідставності зупинки, так і заперечення самого факту керування ним транспортним засобом.

Крім того, відхиляються твердження апелянта про відсутність доказів повторності вчиненого правопорушення.

Так, ініціатором апеляційного оскарження до апеляційної скарги було приєднано копію постанови Деснянського районного суду м. Києва від 18.05.2023 р. про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення щодо події, яка мала місце 24.03.2023 р.

За вказаних обставин, у апеляційного суду відсутні підставі приймати вказану постанову до уваги, враховуючи, що в ній йде мова про події, які мали місце вже після складання на ОСОБА_1 адмінпротоколу за ч.5 ст. 126 КУпАП, тоді як факт притягнення останнього до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП вперше мав місце 14.08.2022 р., а повторно протягом року - 06.03.2023.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що на даний час вищевказана постанова інспектора патрульної поліції в передбаченому законом порядку не скасована.

Той факт, що 16.10.2023 р. суддею Соломянського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Фомін А.М., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, тобто вже під час даного апеляційного перегляду, сам по собі не може розглядатись як обставина що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу та події правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП станом на час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваної постанови.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчинених правопорушень, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили-б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити захиснику Фоміну Андрію Миколайовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Полтавського районного суду Полтавської області від 28 березня 2023 року, як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу захисника Фоміна Андрія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 28 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна