П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина

України, непрацюючого, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

31.07.2023 року близько 23.00 год. адміннаглядовий ОСОБА_1 був відсутній за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , під час перевірки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КУпАП.

ОСОБА_1 в суд на виклики 29.09.2023 та 13.10.2023 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, день та місце розгляду, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення не подавав.

Крім того, постанова про його привід від 29.09.2023 року залишилася без виконання.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, за період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористалася правами, наданими їй чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надала пояснень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, тому вважаю, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Враховуючи наведене, а також те, що матеріалів справи достатньо для розгляду справи, вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи характер і обставини вчиненого правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність. Склад адміністративного правопорушення складає: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відповідальність за ч.1 ст. 187 КУпАП передбачено за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме:

1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду;

2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах;

3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу;

4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста);

5) нереєстрація в органі Національної поліції.

Частина 2 ст. 187 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАВ №824577 від 01.08.2023, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та якими зафіксовано правопорушення; рапортом від 31.07.2023 про те, що у 31.07.2023 о 23.03 надійшло повідомлення зі служби 102; копією ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 03.03.2023 року (справа №308/2654/23), якою встановлено відносно ОСОБА_1 адміністративний нагляд строком на один рік та встановлено певні обмеження, в тому числі заборона виходу з квартири АДРЕСА_2 з 22.00 год. до 06.00 год. наступної доби; копією постанови судді Ужгородського міськрайонного суду від 06.10.2022, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 187 КУпАП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 31.07.2023, в яких вказує, що 31.07.2023 близько 23.00 вийшов зі своєї квартири до магазину, рапортом працівника поліції від 01.08.2023.

Досліджені вище докази в своїй сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КУпАП, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, а тому вважаю, що в його діях наявний склад вказаного адміністративного правопорушення.

З врахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення згідно санкції ч.2 ст.187 КУпАП, у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 187, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.Б. Шумило