КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/1667/2023 Постанова винесена суддею Кітовим О.В.
Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та захисника Терехова М.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника Терехова М.С. на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 23 вересня 2022 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою технічною освітою, розлученого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який 04.07.2022 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП до штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 23 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, та з оплатним вилученням транспортного засобу «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_1 , який постановлено вилучити у ОСОБА_1 або іншої особи, якій належить даний транспортний засіб, шляхом затримання та поміщення на штрафний майданчик, з подальшою реалізацією та поверненням коштів від реалізації власнику.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду, 19 липня 2022 року в 0 год. 50 хв. по вул. Вишгородська, 5 в м. Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Терехов М.С., вважаючи постанову суду незаконною через неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення права на захист, просить її скасувати та постановити нову постанову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, та скасувати додаткове адміністративне стягнення в виді оплатного вилучення транспортного засобу, як таке, що не може бути застосоване до ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Так, зазначає, що в матеріалах справи наявний диск з відеозаписом спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , який розпочинається з того, що біля транспортного засобу знаходиться ОСОБА_1 разом з працівниками поліції, між ними відбувається вільне спілкування, під час якого ОСОБА_1 два рази поспіль повідомив, що згоден їхати до лікаря-нарколога, однак така відповідь працівника поліції не влаштовує, йому недостатньо отриманих попередніх згод, тому він у вільній бесіді свідомо підводить ОСОБА_1 для надання відповіді, яка влаштує працівника поліції.

При цьому звертає увагу на те, що поліцейський запитує саме за сенс повторної поїздки, а не вимагає пройти огляд.

Тобто відбувається вільне спілкування з поліцейським, а не процесуальна дія, передбачена ч. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та п. 2.5 ПДР.

Крім того, зазначає, що відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння може наступити тільки за умови вручення ОСОБА_1 направлення до закладу охорони здоров`я, в якому зазначаються підозра у виявлених ознаках наркотичного сп`яніння, подальша відмова пройти огляд у визначеному поліцейським медичному закладі, або відмови в отриманні направленні. Однак в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на відповідний огляд, останній його не отримував, а тому поліцейський не мав законодавчих підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

При цьому вільне спілкування з поліцейським, який не розпочав розгляд справи, не повідомив про права особи і не висловлює вимогу пройти огляд, а запитує «Чи є сенс, чи ні», не утворює складу адміністративного правопорушення, а тому протокол складений неправомірно.

Також зазначає, що суд має розглядати справу в межах пред`явленого обвинувачення, однак, суд, вказавши у постанові, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога,а не так як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, вийшов за межі обвинувачення.

Крім того, не відповідає дійсності зазначений у протоколі час вчинення правопорушення «19.07.2022 р. о 00.50 год.», оскільки, відповідно до відеозапису, долученого до матеріалів протоколу, встановлено, що відеозапис розпочинається в 00.45 год. 19.07.2022 р., на якому ОСОБА_1 стоїть біля транспортного засобу, а тому в час, зазначений у протоколі, останній транспортним засобом не керував. Тому суд помилково дійшов висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні керування транспортним засобом у зазначений час.

Вказує й на те, що суд першої інстанції не мав права застосовувати до ОСОБА_1 такий вид додаткового адміністративного стягнення як «оплатне вилучення транспортного засобу», оскільки такий вид стягнення, як зазначено в постанові суду - оплатно вилучити транспортний засіб у ОСОБА_1 або іншої особи, якій належить даний транспортний засіб, шляхом затримання та поміщення на штрафний майданчик, з подальшою реалізацією та поверненням коштів від реалізації власнику,не передбачений КУпАП, а суд допустив вільне трактування ст. 28 КУпАП та протиправно позбавив власника транспортного засобу ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» права власності.

Крім того, суд першої інстанції взагалі не викликав ОСОБА_1 на розгляд справи, про що свідчить відсутність доказів направлення повістки від 14.09.2022 р. Постанова винесена 23.09.2022 р. через 7 робочих днів від дати повістки, тобто висновок суду, викладений у постанові, що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, не відповідає дійсності та є неправдивим, що свідчить про незаконність постанови, так як судовий розгляд проведений без участі ОСОБА_1 , у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості захистити себе, чим було порушено його право на захист.

Таким чином, вважає, що невиконання поліцейським офіційних процесуальних дій щодо початку огляду на стан сп`яніння, не складання та невручення відповідного направлення на огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Терехова М.С. на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддя місцевого суду не дотримався, внаслідок чого прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 130 КУпАПпередбачена відповідальність, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За ч. 2 ст. 130 КУпАП настає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

За змістом положень ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського.

Відповідно до п. 12 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Вказаних вимог закону працівниками поліції при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та складанні протоколу про адміністративне правопорушення дотримано не було, що залишилось поза увагою суду першої інстанції, який належним чином не перевірив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не дав їм належної оцінки, що призвело до неповноти з`ясування фактичних обставин справи.

Між тим, переглядаючи справу в межах поданої апеляційної скарги, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, яким передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Так, з переглянутого у суді апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, вбачається, що 19.07.2022 року о 00:45 год. працівники поліції разом з ОСОБА_1 стоять біля зупиненого автомобіля останнього та спілкуються. Під час цієї розмови ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що його нещодавно, а саме 18.07.2022 року о 23:20 год. по вул. Тимошенка, вже зупиняли працівники поліції та возили на огляд на стан сп`яніння до лікаря-нарколога на вул. П. Запорожця, 20, де він пройшов огляд та здав аналізи, і лікар нічого у нього не виявив, але працівники поліції все одно склали стосовно нього 19.07.2022 року в 00:05 год. протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та, відпустивши, сказали, що він зможе по цьому протоколу доїхати додому, і надав працівникам поліції для огляду копію даного протоколу. Між тим, працівник поліції все одно запитала у ОСОБА_1 - чи згоден він другий раз поїхати до лікаря-нарколога, на що останній сказав, що він щойно, десь пів години тому, був у лікаря, що підтверджується протоколом, і там нічого не показало, тому чи є сенс знову їхати до лікаря, але якщо вони так хочуть, то він згоден проїхати. На що працівник поліції сказала, що це його бажання, що він також може і не їхати, що у нього є право відмовитися, та що вони бачили наданий ним протокол, тому вона і запитує у нього - чи є сенс повторно їхати до лікаря, на що ОСОБА_1 сказав, що не має, у зв`язку з чим працівник поліції розцінила це як відмову від проходження огляду та склала відносно останнього протокол.

При цьому жодних даних, які б підтверджували факт того, що ОСОБА_1 , після того, як працівникам поліції стало відомо про те, що останній півгодини тому, будучи направленим іншим екіпажем працівників поліції, вже пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, за висновком якого, що був складений на підставі Акта №003390 від 18.07.2022 року щодо проведеного о 23 год. 40 хв. огляду ОСОБА_1 та лабораторного дослідження, зданого ним о 23 год. 55 хв., біологічного матеріалу (сечі), у останнього ознак сп`яніння не виявлено та він є тверезий, та отриманий на запит апеляційним судом, було конкретно запропоновано працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі та він від такого огляду відмовився, як то встановлено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, що регламентує, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, у матеріалах справи не має.

Аналіз вищевказаних обставин свідчить, що працівниками поліції фактично було введено в оману ОСОБА_1 щодо порядку проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та здійснено підбурювання його до вчинення адміністративного правопорушення, чим порушено вимоги ст. 266 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, враховуючи приписи ст. 62 Конституції України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, з огляду на те, що доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника Терехова М.С., які підтримані ним та ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, стосовно порушення встановленого законом порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння працівниками поліції, не спростовуються доказами у справі, а тільки їх підтверджують, слід прийти до висновку, що відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За таких обставин, оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що працівниками поліції не було дотримано вимог ст. 266 КУпАП щодо порядку проведення огляду на стан сп`яніння, а отже, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку не є доведеним і допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення відсутні, то апеляційна скарга захисника Терехова М.С. підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Терехова М.С. задовольнити.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 23 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, та з оплатним вилученням транспортного засобу «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_1 , який постановлено вилучити у ОСОБА_1 або іншої особи, якій належить даний транспортний засіб, шляхом затримання та поміщення на штрафний майданчик з подальшою реалізацією та поверненням коштів від реалізації власнику, - скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.