ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2326/23 Справа № 932/7109/23 Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2023 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

за участю:

захисника Шахназаряна М. А.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 22.07.2023 року о 22-40 год. водій ОСОБА_1 , у порушення п. 2.9-а ПДР України, знаходячись на вул. Панікахи, 18-б у м. Дніпро, керував автомобілем «Опель» д/н НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено за допомогою приладу «Драгер» (1,42 % проміле), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 , як на поважність причин пропуску строку посилається на те, що копію оскарженої постанови він отримав 16 жовтня 2023 року, а з апеляційною скаргою звернувся 17 жовтня 2023 року, тому посилаючись на положення статті 287 КУпАП, просить рахувати початок строку на апеляційне оскарження з дня отримання копії судового рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Посилається на порушення порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння, а саме у справі відсутнє направлення водія на проходження огляду в медичному закладі, йому не пропонували пройти огляд в медичній установи. Також зазначає, що зупинка транспортного засобу не зафіксована відеозаписом, факт керування не підтверджений доказами, ознаки сп`яніння, викладені у рапорті не підтверджується відеозаписом, відеозапис є недопустимим доказом, оскільки є нарізкою, чим порушено відповідну відомчу інструкцію. Також в порушення вимог ст. 266 КУпАП його не було відсторонено від керування, що на його думку, свідчить, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Посилається на невідповідність відомостей протоколу з матеріалами справи, а саме вказаний результат огляду у відсотках, в протоколі не вказані ознаки сп`яніння, номер тесту огляду не співпадає з з чеком алкотестера. Також посилається на порушення інструкції з експлуатації Драгера, оскільки використовувалась не оригінальна трубка, а її аналог.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні захисник Шахназарян М. А. підтримав апеляційну скаргу і з підстав, викладених у скарзі просив поновити строк апеляційного оскарження, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. Надав пояснення аналогічні з доводами, викладеними в апеляційній скарзі. Повідомив, що ОСОБА_1 про час, дату та місце апеляційного перегляду повідомлений належним чином, проте до суду не з`явився у зв`язку із зайнятістю на роботі, просив розглядати його скаргу без його участі, але за участю його захисника.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Мотиви апеляційного суду.

Щодо поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником... Апеляційна скарга, подана після її закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає помилковими посилання апелянта на положення ст. 287 КУпАП, що строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання копії постанови, оскільки як прямо передбачено в ч. 2 ст. 294 КУпАП, строк апеляційного оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Водночас, апеляційний суд зважає на те, що строк апеляційного оскарження пропущений на незначний строк, а саме на 1 день, в судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав, хоча був повідомленим належним чином про час та дату судових засідань, копію постанови отримав 16 жовтня 2023, а 17 жовтня вже звернувся з апеляційною скаргою, тому враховуючи положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, апеляційний суд вважає, що для забезпечення права особи на апеляційне оскарження рішення суду клопотання необхідно задовольнити та поновити строк апеляційного оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, які зводяться до процесуальних порушень порядку проведення поліцейськими огляду, не доведеності факту керування транспортним засобом та порушень під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд, доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи і з таким висновком погоджується суд апеляційної інстанції.

Так, вина повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 22.07.2023, рапортом поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 2 рядового поліції Семьонова М. І., відповідно до якого під час патрулювання в екіпажі «Легіон-211», за адресою: вул. Панікахи, 18-б в м. Дніпро, був зупинений автомобіль «Опель» д/н НОМЕР_1 , у водія якого ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат якого виявився позитивним; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд водія ОСОБА_1 був проведений у зв`язку з виявленими ознаками - запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, шо не відповідає обстановці тремтіння пальців рук, пройшов огляд за допомогою газоаналізатора «Драгер», і проба позитивна (1,42 ‰ проміле), з результатами якого ОСОБА_1 погодився; висновком приладу «Драгер» від 22.07.2023 року, згідно якого ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного сп`яніння 1,42 ‰ проміле.

Крім того, як видно з відеозапису з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, переглянутим у суді, з якого вбачається, що ОСОБА_1 погоджується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного приладу алкотест Драгер, проходить його, результат позитивний - стан алкогольного сп`яніння 1,42 ‰ проміле. Пояснює працівникам поліції, що ніколи не сідає за кермо у стані алкогольного сп`яніння, що це вперше і що це пов`язано з тим, що його дружині стало погано (погіршився стан здоров`я). При цьому на відеозаписі також зафіксовано, які ОСОБА_1 погоджується з результатом, оскільки без зауважень підписав протокол, акт огляду на стан сп`яніння та роздруківку з приладу Драгер. На відеозаписі немає заперечень або пояснень ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом або не погоджувався з результатом Драгера та наполягав не проходженні медичного огляду.

В акті огляду водія на стан сп`яніння в графі з результатом згоден ОСОБА_1 поставив свій підпис без заперечень. В протоколі написав пояснення, що дружині стало погано, через хворобу (після операції).

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про не зазначення ознак алкогольного сп`яніння у протоколі та відсутності направлення водія для проходження огляду в закладі охорони здоров`я, то апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке вчинено у формі керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (п. 2.9 а ПДР), а не за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Водій погодився з результатами Драгера, не оспорював їх та не наполягав на медичному огляді.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного... сп`яніння... проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На відміну від п. 2.9 (а), п. 2.5. ПДР України регламентує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння... поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вищезазначені положення статті 266 КУпАП, кореспондуються з положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду», зокрема у пунктах 3 та 6, зазначено, що огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Аналогічні правила зазначені і в пунктах 6, 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

З вище викладеного слідує, що законом передбачені два порядки проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння: поліцейським з використанням технічних засобів і лікарем в закладі охорони здоров`я.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться в закладах охорони здоров`я в двох випадках, а саме: 1) у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; 2) у разі незгоди водія з його результатами, тобто результатами огляду, проведеного поліцейським.

З вищевикладеного слідує, що направлення на проходження огляду водія на стан сп`яніння в медичному закладі складається поліцейським у випадку, коли водій не погоджується з результатами такого огляду на місці зупинки транспортного засобу та виявив бажання пройти саме медичний огляд у закладі охорони здоров`я або відмовився від огляду на місці та виявив бажання пройти медичний огляд.

Рішення поліцейського про відсторонення ОСОБА_1 від керування зафіксовано відеозаписом з якого слідує, що останньому повідомлено, що він не може далі керувати транспортним засобом і йому слід знайти тверезого водія.

Не спростовує висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП і посилання останнього на те, що він сів за кермо через погіршення стану здоров`я його дружини, оскільки як слідує з матеріалів справи подія мала місце не у комендантську годину, тому ОСОБА_1 мав можливість звернутись за допомогою до інших осіб, які могли сісти за кермо або ж міг викликати швидку медичну допомогу.

Таким чином, всі обставини, які мають значення для даної категорії справи зафіксовані на відеозаписі, який узгоджується з іншими доказами, у зв`язку з чим апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правової оцінки доказів, які є достовірними, належними та допустимими.

Диспозиція вказаної статті окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини підтверджуються сукупністю доказів.

Посилання апелянта на невідповідність номера тесту, який зазначений в роздруківці з Драгера та в протоколі, дійсно підтверджується матеріалами справи, проте така невідповідність не дає підстав для висновку про недостовірність цього доказу, оскільки, окрім номера тесту в роздруківці також зазначено ПІБ правопорушника та дата його народження, сама роздруківка підписана ОСОБА_1 , а факт огляду водія в такому порядку зафіксований відеозаписом, тому не виникає сумнівів, що цей доказ стосується справи щодо ОСОБА_1 і підтверджує результат огляду, зазначений в протоколі.

Доводи апеляційної скарги про використання поліцейськими аналогу трубки для цієї моделі Драгера, а не оригінала по суті є припущенням, оскільки цей факт не підтверджується об`єктивними даними. Крім того, результатам алкотесту склав 1,42 ‰, що в сім разів перевищує норму, тому, навіть якщо припустити використання іншої трубки, то це не вплинуло б на такий покажчик алкотеста.

При розгляді справи судом, порушень статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного перегляду робить висновок про залишення апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 та поновити строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун