ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/1162/23Головуючий у 1-й інстанції Сіянко В.М.
Провадження № 33/817/488/23 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.3 ст.173-4 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М., за участю ОСОБА_1 та її представника Виклюка В.В., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 01 вересня 2023 року про накладення на неї адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

Згідно з постановою суду, протягом 2021-2023 навчальних років в с. Нове Село Скориківської ТГ в Новосільському ліцеї ім. М. Зарицького у 7 класі малолітній ОСОБА_3 , 2010 р.н., вчинив булінг дії, які полягають у систематичному вчиненні насильства психологічного характеру, які виражалися в образах нецензурною лайкою та приниженнях відносно однокласників, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , внаслідок вказаних дій могла бути завдана шкода психічному здоров`ю учнів 7 класу Новосільської ЗОШ. Враховуючи, що ОСОБА_3 не досяг віку притягнення до адміністративної відповідальності, протокол складено відносно його матері ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Обгрунтовує скаргу тим, що в протоколі не розкрито об`єктивну сторону адміністратиного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, зокрема, не вказано, які насильницькі дії були вчинені її сином стосовно потерпілих, чи мало діяння систематичний характер із зазначення конкретного періоду часу та в чому воно виражалось.

Посилається на відсутність в матеріалах справи доказів, які підтверджували б наявність в діях її сина, ОСОБА_3 , ознак булінгу.

Вважає дії ОСОБА_2 такими, що носять упереджений характер з огляду на те, що вона продовж 2021-2023 років не зверталась до дирекції школи чи в органи поліції щодо вчинення булінгу відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 .

Вбачає порушення судом першої інстанції її права на захист у розгляді справи за її відсутності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та її представника, які підтримали апеляцію з викладених у ній мотивів, потерпілу ОСОБА_2 , яка проти її задоволення заперечила, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Вказані вимоги були дотримані судом першої інстанції у повному обсязі.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-4 КУпАП встановлює відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ч. 3 ст. 173-4 КУпАП відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років несуть батьки, або особи, які їх замінюють.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції було встановлено, що протягом 2021-2023 навчальних років в с. Нове Село Скориківської ТГ в Новосільському ліцеї ім. М. Зарицького у 7 класі малолітній ОСОБА_3 , 2010 р.н., вчинив булінг - дії, які полягають у систематичному вчиненні насильства психологічного характеру, які виражалися в образах нецензурною лайкою та приниженнях відносно однокласників, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , внаслідок цих дій могла бути завдана шкода психічному здоров`ю учнів 7 класу Новосільської ЗОШ.

Свій висновок суддя місцевого суду обгрунтував даними, які містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 569688 від 23.08.2023; протоколах прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.08.2023 ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; письмових поясненнями учнів Новосільської ЗОШ ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; письмовими поясненнями батьків ОСОБА_2 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; консультаційному висновку спеціаліста, згідно з яким у ОСОБА_4 вбачається соціально-тривожний розлад.

Окрім того, в якості свідка судом першої інстанції було допитано законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_2 , яка пояснила, що в перші дні червня вона звернулася до керівництва Новосільської школи з приводу цькування її сина його однокласником ОСОБА_3 протягом останніх двох років. Також пояснила, що її син останнім часом замкнувся, нічого не розповідав про події, що відбувалися в школі. Помітивши зміну в поведінці дитини та зниження успішності в навчанні вона розпитала батьків однокласників сина та дізналася, що ОСОБА_3 вже протягом двох років знущається з її сина, ображає перед іншими учнями, принижує, примушує писати за нього та його друзів контрольні роботи. Останнім часом ОСОБА_3 відкрито погрожує дітям, які розповіли про нього правду поліції. Булінг щодо сина посилився, тому вона змушена була перевести його в іншу школу, яка знаходиться в іншому населеному пункті. Як тільки їй стало відомо про цькування її сина в школі, вона одразу звернулася з усною заявою до директора школи, але належного реагування не дочекалася, тому була змушена самостійно повідомити про даний факт в поліцію.

В суді апеляційної інстанції було допитано поліцейського ОСОБА_17 , який здійснював перевірку за зверненням ОСОБА_2 від 11.08.2023 року, та пояснив що переважна більшість учнів класу, у якому навчається ОСОБА_4 повідомила по здійснення малолітнім ОСОБА_3 систематично протягом 2021-2023 років психологічного знущання, образ , нецензурної лайки щодо однокласників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , примушування виконувати контрольні роботи за всіх дітей класу ОСОБА_4 , вказані дії відбувались за відсутності вчителів; директора школи було притягнуто за нереагування на вказані дії також до адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_18 , який проводив разом з ОСОБА_17 вказану перевірку, надав суду апеляційної інстанції аналогічні свідчення.

ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції заперечила вчинення її сином неправомірних дій щодо потерпілих, повідомивши що ОСОБА_2 жодного разу не зверталась до неї щодо зі скаргами на вчинення її сином булінгу щодо її дитини, також повідомила що потерпіла Повх одного разу зверталась до неї з вказаним питанням, після розмови нею з сином скарг більше не надходило.

Потерпіла ОСОБА_2 надала суду апеляційної інстанції аналогічні пояснення що й місцевому суду, які викладені вище, а також на запитання представника ОСОБА_1 щодо конкретного часу вчинення булінгу повідомила про те, що син тривалий час не розповідав їй систематичні психологічні знущання з боку ОСОБА_3 , проте, після значної зміни його поведінки, вона з"ясувала про здійснення малолітнім ОСОБА_3 систематичних психологічних знущань та образ її сина від дітей класу, які відбувались постійно протягом навчання, після чого одразу ж звернулась до вчителів та дирекції школи, однак, за відсутності відповідного реагування змушена була звернутись у поліцію.

Відповідно до п. 3-1 ст. 1 Закону України «Про освіту» булінг (цькування)- діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

На переконання апеляційного суду вищенаведеними доказами підтверджується вчинення ОСОБА_3 , протягом 2021-2023 навчальних років систематичного булінгу - дії, які виражалися в образах нецензурною лайкою та приниженнях відносно однокласників, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в присутності інших осіб (спостерігачів), що призвело до публічного приниження потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та самоутвердження ОСОБА_3 серед своїх однолітків, які є безпосередніми ознаками цькування (булінгу) та вказані дії могли спричинити шкоду психологічному здоров"ю ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та спричинили шкоду психологічному здоров"ю потерпілого ОСОБА_4 , що підтверджується консультаційним висновком спеціаліста, згідно з яким у останнього вбачається соціально-тривожний розлад.

При цьому, суд першої інстанції вірно відхилив показання свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , оскільки такі особи є працівниками Новосільської ЗОШ та підлеглими директора школи ОСОБА_23 , відносно якої також складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 173-4 КУпАП - неповідомлення керівником закладу освіти уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про випадки булінгу (цькування) учасника освітнього процесу, а отже є зацікавленими особами у розгляді справи.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам закону оскільки його складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, оформлено компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, чітко викладено суть правопорушення, а тому є належним і допустимим доказом у справі.

Жодних зауважень з приводу складеного поліцейським адміністративного протоколу чи інших матеріалів ОСОБА_1 не подавались та в матеріалах справи не містяться.

Відповідно до ст.38 КУпАП при триваючому правопорушенні встановлено строк накладення адміністративного стягнення - не пізніше 3-х місяців з дня виявлення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матерілаів справи потерпіла ОСОБА_2 звернулась в органи поліції з приводу неправомірних дій ОСОБА_3 щодо психологічного знущання над її сином протягом 2021-2023 років - 11.08.2023 року, тому судом вірно накладено на ОСОБА_1 адміністративне відповідальності стягнення у визначений законом строк.

Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення конкретних дат вчинення булінгу не вказує на невідображення у ньому істотних ознак адміністративного правопорушення оскільки психологічні знущання відбувались постійно і систематично протягом 2021-2023 років, про що повідомили однокласники потерпілих, які пригадати конретних дат його вчинення не змогли, що й відображено у вказаному процесуальному документі,

Доказів на спростування висновків місцевого суду ОСОБА_1 у апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.

Перевіряючи посилання апелянта на розгляд судом першої інстанції справи за її відсутності, виходжу з того що ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справу в судове засідання не з`явилась, відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП участь її є необов`язковою, при цьому суд розглянув справу у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, дотримуючись вимог ч. 1 ст. 277 КУпАП. Також ОСОБА_1 , як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності скористалась своїм правом на апеляційне оскарження, у суді апеляційної інстанції їй була надана можливість повністю використати весь обсяг прав, передбачених КУпАП щодо дослідження обставин справи для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності та вирішення її в точній відповідності із законом, в тому числі право скористатись правовою допомогою , чим вона повністю реалізувала своє право на захист, в тому числі і щодо рішення місцевого суду, яке не вступило в законну силу на момент його перегляду в апеляційному суді.

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, та наклав на неї адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню її вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на викладене, постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1 слід залишити без змін, а подану нею апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 01 вересня 2023 року щодо неї за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя