Справа № 504/4059/22
Номер провадження 3/504/1728/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2023смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Якимів А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Полку УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Британії, який, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 вид. 09.04.2019 року DVLA, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судової повістки на адресу місця проживання останнього, що вказана у протоколі, яка повернулась до суду неврученою з підстав відсутності «адресата за вказаною адресою», електронним повідомленням засобами мобільного зв`язку, розміщенням судової повістки про виклик до суду на офіційному веб порталі «Судова влада».

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З отриманих судом матеріалів, вбачається, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, було відомо про факт складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та подальший розгляд справи в суді.

Незважаючи на вказані обставини, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом тривалого часу станом розгляду справи не цікавилась, а тому вказана справа підлягає розгляду за відсутності ОСОБА_1 .

Від захисника ОСОБА_1 , адвоката Гребнєва І.І. до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі, яке вмотивоване тим, що ОСОБА_3 не вчиняв жодного правопорушення, належних та допустимих доказів його вини матеріали справи не містять, на місці пригоди ОСОБА_4 не було залучено захисника та перекладача, висновок огляду на стан сп`яніння є недостовірним та звернув увагу на особу ОСОБА_5 , який є волонтером та допомагає нашим громадянам.

Судом встановлено, що 27.11.2022 о 22:08 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога М14, 21 км ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Trucks р.н. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Alkotest Drager 7510, результат становить 0,58 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується такими доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 27.11.2023 серії ААД №360230;

-роздруківкою приладу Alkotest 7510, тест №1067, відповідно якого, результат огляду ОСОБА_1 становить 0,58 проміле;

-актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_1 ;

-відео записами з ПВР, які досліджено судом в ході розгляду справи, на яких зафіксовано проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 ;

Відповідно до п. 2.9.А Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, серед іншого, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Об`єктивно з`ясувавши обставини, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, суд визнає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, кваліфікація його дій працівниками поліції є вірною.

Доводи захисника Гребнова І.І. про відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки до процесу огляду на стан сп`яніння та складання протоколу не залучено перекладача не можуть бути визнані обґрунтованими та слугувати підставами для закриття провадження у справі, оскільки відповідно до вимог ст. 16 КУпАП, іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України.

Положеннями ст. 268 КУпАП прямо передбачено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право, зокрема: при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Тобто, оскільки оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не є розглядом справи про адміністративне правопорушення по суті, за відсутності відповідного клопотання особи, поліцейський не був зобов`язаний забезпечувати участь захисника або перекладача Хугасу Т.В.

З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинивши транспортний засіб виявили у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та зрозумілою йому мовою, запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. На відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 , проходить огляд на стан сп`яніння, поліцейські роз`яснили йому про допустиму норму алкоголю в видихуваному повітрі та запропонували пройти огляд у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився. Крім того, з цього ж відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 вільно спілкувався з працівником поліції та під час спілкування на місті оформлення протоколу не заявляв про необхідність залучення перекладача, заперечень стосовно дій поліцейських не висловлював, повідомив, що вживав алкогольні напої напередодні та не оспорював результати алкотесту Драгер. Більше того, до оформлення матеріалів провадження, поліцейським була залучена особа, яка володіє мовою, якою вільно спілкувався ОСОБА_1 .

Відповідно до положень п. 7 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року, на які містяться посилання в клопотанні про закриття провадження у справі та які передбачають особливості провадження у справах про порушення правил дорожнього руху іноземцями та особами без громадянства, поліцейські використовують всі передбачені законодавством можливості щодо розгляду та виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення в найкоротші строки, проте на них не покладається обов`язок у будь-якому випадку забезпечувати участь перекладача, оскільки, відповідно до вимог ст. 274 КУпАП, перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, в даному випадку таким органом є суд (суддя), оскільки саме суди (судді) розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ст. 130 КУпАП.

Що ж стосується забезпечення права особи, в тому числі іноземця, на захист, то як прямо передбачено положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи, а не при складанні протоколу про адміністративне правопорушення користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Тобто, виходячи з наведених вище положень законодавства, обов`язок щодо забезпечення реалізації прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та яка не володіє мовою, якою ведеться провадження, покладається на орган (посадову особу), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, в даному випадку таким органом є суд (суддя), а не орган поліції (поліцейський), який оформив та направив до суду відповідні матеріали.

Як зазначено вище, в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будь-яких клопотань про залучення перекладача при розгляді справи не заявляв, а правом на захист був забезпечений, оскільки до участі у справі залучив захисника самостійно.

Отже, вказівка на те, що ОСОБА_1 не розуміє української мови не може бути взята до уваги як така, що вплинула на законність складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки, як видно з уже згаданого відеозапису, ОСОБА_1 жодного разу не висловився з приводу того, що йому не зрозуміла суть інкримінованого йому правопорушення й він не був позбавлений права, у разі необхідності, звернутися за правовою допомогою. Більше того, вказана можливість була в достатній мірі роз`яснена йому працівниками поліції.

Таким чином, зібрані по справі та направлені до суду докази, не можуть бути визнані такими, що отримані з порушенням законодавства, а тому суд визнає їх належними та допустимими.

Долучений до матеріалів справи відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції N 1452/735 від 09 листопада 2015 року під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП. Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Визначаючи вид та розмір адміністративного стягнення за вчинене порушення, суд враховує особу ОСОБА_1 , той факт, що він є волонтером і добровільно приїхав в Україну для допомоги нашим громадянам під час війни, однак звертає увагу на безальтернативність адміністративного стягнення за дане порушення та вважає необхідним накласти на правопорушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а також статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,8 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч.1 ст. 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,8 (п`ятсот тридцять шість) гривень (вісімдесят) копійок.

Відповідно до ч. 1 ст.307КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя А. В. Якимів