Справа № 487/5397/23
Провадження № 3/487/1920/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Сухаревич З.М.,

за участю секретаря судового засідання Сердюк В.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, який навчається в Європейському університеті, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2023 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене за ч. 1 ст.173-2 КУпАП (Серія ВАВ № 820620), в якому зазначено: 27.07.2023 о 18:40 год. за місцем мешкання: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинив сварку відносно своєї дружини ОСОБА_2 під час якої словесно висловлювався лайливими словами, погрожував фізичною розправою та виганяв з квартири, чим навмисно спричинив емоційну невпевненість та завдав шкоди психологічному здоров`ю, таким чином вчинив домашнє насильство психологічного характеру, що відбулось у присутності малолітніх дітей, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, пояснив, що саме дружина влаштувала сварку і попросила його піти з дому на час коли її мама живе у них. Він сперечався з нею, оскільки квартира належить його матері. Після сварки він пішов з дому. Фізичною розправою він їй не погрожував, нецензурною лайкою не висловлювався. В його присутності працівники поліції не приїжджали. Через кілька днів його викликали до відділку поліції.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження колекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Суть даного правопорушення, зокрема, зводиться до вчинення таких дій, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій або бездіяльності фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, який являється членом сім`ї, тобто особи, яка проживає разом або об`єднані законними правами чи обов`язками щодо утримання.

Отже, для визнання факту домашнього насильства слід звернутися до його ознак:

умисність (з наміром досягнення бажаного результату: повна влада та контроль над жертвою);

спричинення шкоди;

порушення прав і свобод людини;

значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Якщо в діях немає хоча б однієї з чотирьох наведених ознак, вони не є насильством.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

При цьому, відповідно до вимог ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням отримати контроль над жертвою, завдати шкоди, а не прагненням розв`язати суперечку.

І тому слід зауважити, що не кожний конфлікт або сварка в родині сам по собі є насильством в сім`ї, за який з точки зору ч.1ст.173-2 КУпАП має настати адміністративна відповідальність.

У цій справі судом встановлено саме прагнення ОСОБА_1 розв`язати спір, а не бажання отримати контроль або завдати шкоди.

Доказів вчинення саме домашнього насильства психологічного характеру матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене вище, судом встановлено відсутність об`єктивної сторони правопорушення, тобто істотної ознаки складу адміністративного правопорушення.

Також судом встановлено, що при складанні протоколу порушено вимоги КУпАП щодо строку складення протоколу.

Так, до ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що події, які ставляться в провину ОСОБА_1 відбувалися 27.07.2023 року і цього ж дня було проведено з ним бесіду, про що свідчить рапорт від 14.08.2023, пояснення надані ОСОБА_1 11.08.2023, протокол про адміністративне правопорушення складений лише 14 серпня 2023.

Вказане свідчить про грубе порушення вимог ст.254 КУпАП.

У такому вигляді він не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви, які, відповідно до положень частини 3 статті 62 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

Отже, з сукупності вищезазначених обставин вбачається, що матеріали справи не містять належних, достатніх і допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно п.1 ч. ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя: З.М. Сухаревич