ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2059/23 Справа № 932/7120/23 Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисників Фоменка Віктора Вікторовича та Бондаренка Юрія Юрійовича,

апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , подані на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 серпня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,

встановила:

Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, із позбавленням права керування транспортним засобом на строк 01 рік, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 536,80 грн.

Відповідно до змісту постанови 02.05.2023 року о 22 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1 , у порушення п. 2.9-а ПДР України, знаходячись на проїзді О. Гальченка, буд.4 у м. Дніпро, керував автомобілем «Шевроле» державний номерний знак НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння (висновок КП «ОМПЦЛЗ» № 2391 від 30.06.2023 року), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд мотивував свої висновки тим, що вина ОСОБА_1 в здійсненні даного правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення від 25.07.2023 року, висновком КП «ОМПЦЛЗ» № 2391 від 30.06.2023 року, згідно якого водій ОСОБА_1 02.05.2023 року знаходився у стані наркотичного сп`яніння, рапортом інспектора УПП у Дніпропетровській області старшого лейтенанта Гора С., згідно якого 02.05.2023 року під час патрулювання в екіпажі «Легіон- 211», був зупинений автомобіль Шевроле» д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , у якого під час спілкування були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці, у зв`язку з чим водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що водій ОСОБА_1 погодився та в установі охорони здоров`я КП «ОМПЦЛЗ» пройшов такий огляд, і відповідно до висновку № 2391 на момент керування транспортним засобом 02.05.2023 року водій ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, та іншими матеріалами справи.

На зазначену постанову суду захисники Фоменко В.В. та Бондаренко Ю.Ю. подали апеляційну скаргу із проханням про скасування судового рішення та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник Фоменко В.В. зазначає, що рапорт старшого лейтенанта Гора С. про адміністративне правопорушення складений тільки 25 липня 2023 року і стосується неявки ОСОБА_1 до УПП та складання в подальшому протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП. Апелянт зазначає про те, що даний доказ є недопустимим, оскільки про складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 доповідає старший лейтенант поліції Гора С., тоді як протокол не був ним складений.

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення, захисник зазначає про незрозумілість дописів 470419 та470946, зазначених у графі свідки чи потерпілі.

Також захисник посилається на недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки даний факт не був належним сином досліджений судом першої інстанції. Крім того, матеріали справи не містять відомостей, які б свідчили про те, що зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 була здійснена на законних підставах.

Крім того, доказів, які б підтверджували наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: зіниці очей звужені та не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці, в матеріалах справи відсутні. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може слугувати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також захисником вказується про відсутність в матеріалах справи направлення водія на огляд на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський не направляв у встановленому законодавством порядку водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. За такого водій був позбавлений можливості пройти такий огляд.

Вказує апелянт і на факт відсутності дій по відстороненню водія від керування транспортним засобом, що викликає сумніви у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення.

Крім того, матеріали справи не містять Висновку №23941 від 30.06.2023 року виданого КП ОМПЦЛЗ, на який у постанові посилається суд першої інстанції.

Захисник Бондаренко Ю.Ю. обгрунтовуючи подану ним апеляційну скаргу посилається на відсутність сторони обвинувачення під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, що є порушенням права на справедливий та неупереджений суд, гарантованого параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Протокол про адміністративне правопорушення та рапорт поліцейського, на переконання сторони захисту, не можуть бути визнані доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, оскільки вони носять характер фіксації інкримінованого особі правопорушення за версією поліцейських та лише за наявності об`єктивних доказів вчинення особою правопорушення, вони можуть набути по справі доказове значення.

Захисник також посилається на відсутність факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 та про відсутність доказів зупинки автомобіля під його керуванням, що також унеможливлює його притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення був складений не протягом 24 годин після виявлення особи, яка вчинила правопорушення, що є суттєвим порушенням норм КУпАП.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 та його захисники Фоменко В.В. та Бондаренко Ю.Ю. повністю підтримали подану апеляційну скаргу і просили скасувати постанову суду та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Перевіривши витребувані із Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, вислухавши самого ОСОБА_1 та його захисників, дослідивши додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційні скарги задоволенню підлягають за такими підставами.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Між тим, вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано з огляду на наступне.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя місцевого суду послався, як на докази, на матеріали справи, а саме на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №514099 від 02.05.2023 року, складений у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, рапорт інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Гора С. та висновок КП ДБКЛПД ДОР №2391 від 30.06.2023 року.

Згідно вимог ч.ч.1,2 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Натомість, всупереч зазначеним вимогам закону, уповноваженою особою УПП в Дніпропетровській області протокол серії ААД №514099 від 02.05.2023 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) був складений лише 27 липня 2023 року, тобто через вісімдесят чотири дні, з моменту виявлення правопорушення 02 травня 2023 року.

Водночас, апеляційний суд враховує й ті обставини, що висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 02 травня 2023 року був складений 30 червня 2023 року (а.с.3), а повідомлення про його запрошення до підрозділу управління патрульної поліції для складання протоколу за вчинення ним адміністративного правопорушення складено 18 липня 2023 року за вих. №8451/41/19/01-2023 (а.с.4), тобто через вісімнадцять днів, з дня складення висновку, що свідчить про безпідставність затягування працівниками патрульної поліції строку складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, у матеріалах справи, що розглядаються, відсутні докази, які б свідчили про направлення ОСОБА_1 повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції та про ухилення правопорушника від його від отримання.

Таким чином наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про необхідність явки до УПП в Дніпропетровській області ДПП на 09-00 годину 25 липня 2023 року для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, на що слушно вказує апелянт в поданій апеляційній скарзі.

Виходячи із загальних завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначених статтею 1 цього Кодексу, уповноважені посадові особи органів державної влади, які відповідно до ст.255 КУпАП наділені повноваженнями складати протоколи про адміністративне правопорушення, повинні діяти на підставі закону та згідно процедури визначеної законодавчими нормами. Однак ці порушення закону залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Отже, вищенаведені обставини дають підстави апеляційному суду констатувати, що у даній справі має місце істотне порушення процесуальних норм під час складання протоколу серії ААД №514099 від 02.05.2023 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а отже цей протокол, у розумінні ст.251 КУпАП, неможна вважати допустимим доказом по справі.

Таким чином слід дійти висновків про те, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст.280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов передчасного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи апеляційним судом мають бути витлумачені на користь останнього.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційні скарги захисників Фоменка Віктора Вікторовича та ОСОБА_3 підлягають задоволенню, а постанова судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 серпня 2023 року скасуванню із закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційні скарги захисників Фоменка Віктора Вікторовича та Бондаренка Юрія Юрійовича задовольнити.

Постанову судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 серпня 2023 року про визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду: О.В. Рябчун