Номер провадження: 33/813/1597/23
Номер справи місцевого суду: 502/1149/23
Головуючий у першій інстанції Балан М. В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2023 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 502/1149/23

Номер провадження: 33/813/1597/23

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участю секретаря судового засідання Власенко С.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кілійського районного суду Одеської області від 03 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,

встановив:

Вищезазначеною постановою суду визнано винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 24.12.2014 року Кілійським РС ГУДМС України в Одеській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 153 грн.. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі - 536,80 грн..

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 200164, складеного 27.05.2023 року, встановлено, що 27.05.2023 року о 01 годині 40 хвилин в м. Кілія, по вул. Кубишкіна, 13, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак « НОМЕР_3 », на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою диска червоного кольору, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі марки «Рено», державний номерний знак « НОМЕР_4 », в м. Кілія на вулиці Тургенєва, 33.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням діючого законодавства. Судом першої інстанції взято до уваги протокол серії ДПР 18 № 200164, який був складений не на місці ДТП та без участі ОСОБА_1 .. Крім того, викладенні у вказаному протоколі обставини не відповідають дійсності.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи винуватість, суд першої інстанції дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП України.

Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, беззаперечно встановлено, що27 травня 2023 року о 01 годин 40 хвилин по вулиці в м. Кілія, по вул. Кубишкіна, 13, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак « НОМЕР_3 », на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою диска червоного кольору, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі марки «Рено», державний номерний знак « НОМЕР_4 » в м. Кілія на вулиці Тургенєва, 33.

Так, пунктом 2.4 Правил дорожнього руху України визначено, що водій на вимогу працівника поліції України зобов`язаний зупинитися з дотриманням приписів правил дорожнього руху. Працівники підрозділу поліції на дорозі - є працівниками органів Національної поліції України, законні вимоги яких повинні бути виконані. Водій зобов`язаний зупинити автомобіль, не порушуючи діючі Правила дорожнього руху України, тобто зупиняючи транспортний засіб, водій повинен забезпечити безпеку проїзду собі та іншим учасникам, не перешкоджати їм, навіть якщо працівник поліції України незаконно вимагає зупинитися негайно на його вимогу.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме: - відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 200164 від 27.05.2023; - рапортом інспектора поліції; - диском з відеозаписом; - копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 200163, складеного 27.05.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, за порушення п. п. «а» п. 2.9 ПДР.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 200164 від 27.05.2023 року оформлений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства, і він є складений та підписаний уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, дані яких узгоджуються з іншими доказами у справі, достовірність та допустимість яких не викликає сумнівів.

З відеозапису події від 27.05.2023 року вбачається, що під час патрулювання поліцейський заздалегідь подавав вимогу про зупинку транспортного засобу, яку ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, яким він керував, не виконав.

Суд апеляційної інстанції приходить до аналогічного висновку, зробленого судом першої інстанції про те, що переглянуте відео підтверджує факт невиконання ОСОБА_1 вимог працівника поліції про зупинку.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Так статтею 122-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Згідно з пунктом 2.4. Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням цих правил.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП України.

Щодо апеляційних доводів про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення мають протиріччя, то на думку суду апеляційної інстанції вони не спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, згідно з вимогами ст. 245 КУпАП об`єктивно з`ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній.

Доводи апеляційної скарги щодо не встановлення винуватості апелянта у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП спростовуються вищенаведеними встановленими апеляційним судом фактами визнання останнього судом першої інстанції винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, з чим в подальшому погодився і суд апеляційної інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню не підлягають задоволенню.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП України. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кілійського районного суду Одеської області від 03 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін