Справа № 177/1673/23
Провадження № 3/177/1130/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 вересня 2023 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В.

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , законного представника ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

12.08.2023 о 20:10 год, на 114 км автодороги Н-11, біля с. Мусіївка Лозуватської ОТГ Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 керував автомобілем Мерседес Бенц 111СD, днз НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Зазначеними діями ОСОБА_1 повторно протягом року порушив п. 2.1.а ПДР України, що передбачає адміністративну відповідальність за ч.5 ст. 126 КУпАП.

В ході судового засідання ОСОБА_1 , в присутності законного представника матері ОСОБА_2 , вину у вчиненому правопорушенні визнав, підтвердив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказував, що дійсно посвідчення водія не отримував, усвідомлює, що не мав права керувати транспортним засобом. Підтвердив той факт, що вже неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.1 а ПДР України. ОСОБА_1 вказав, що на даний час зробив для себе висновки, висловив каяття.

Законний представник ОСОБА_2 просила суд не застосовувати до ОСОБА_1 суворого адміністративного стягнення, а у випадку застосування стягнення у виді штрафу, просила розстрочити його. В обґрунтування клопотання про розстрочення штрафу вказувала на те, що сплатити штраф визначений санкцією даної статті, одноразовим платежем не має можливості.

При розгляді даної справи суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами ст. 280 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 5 ст. 126 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Крім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, його вина у вчиненні правопорушення передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП підтверджується наступними доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 12.08.2023 серії ААД № 622971 відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, складеним уповноваженою особою, в присутності ОСОБА_1 та його законного представника батька, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення, а саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не маючи посвідчення водія. Протокол містить інформацію про повторність вказаного правопорушення протягом року, з посиланням на постанову Довгинцівського районного суду від 10.02.2023. Протокол ОСОБА_1 , в присутності законного представника батька, відмовився отримувати, як і ставити в ньому підпис.

- рапортом працівника поліції, в якому викладено обставини виявлення порушення, в тому числі повторності протягом року вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП. Згідно протоколу, виявлення правопорушення мало місце на блокпості;

- карткою обліку адміністративного правопорушення, відповідно до даних якої 10.02.2023 ОСОБА_1 вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, з накладенням на нього стягнення у виді штрафу, що свідчить про повторність вчинення протягом року правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП; Наявна в Єдиному державному реєстрі судових рішень постанова Довгинцівського районного суду від 10.02.2023, яка набрала законної сили 21.02.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, за подією 19.12.2022, з накладенням стягнення у виді штрафу, підтверджує факт повторності вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП. Більш того, дані Єдиного державного реєстру судових рішень свідчать про те, що вчинення аналогічного правопорушення ОСОБА_1 є систематичним, адже постановами Центрально-Міського районного суду від 31.01.2023, 01.03.2023, за подіями відповідно 01.01.2023 та 17.12.2022, він піддавався заходам впливу за порушення ч.2 ст. 126 КУпАП.

- довідкою автоматизованої інформаційної системи відповідно до якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобом.

- відеозаписами з місця події, відповідно до змісту яких, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції на блокпосту (місці спеціального поліцейського контролю), з метою перевірки документів, в ході чого працівником поліції виявлено факт керування транспортним засобом неповнолітньою особою, яка не отримувала посвідчення водія відповідної категорії, при цьому керування транспортним засобом було передано неповнолітньому його батьком ОСОБА_3 , який перебував на пасажирському сидінні транспортного засобу. На відеозаписі зафіксовано, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 та його законного представника батька, щодо складення двох протоколів про адміністративне правопорушення, а саме щодо ОСОБА_1 за порушення ч.2 ст.126 КУпАП, вчиненого повторно, а щодо батька за порушення, яке полягало у переданні права керування транспортним засобі особі, яка немає такого права. Працівником поліції запропоновано пройти для складення протоколів, але батько ОСОБА_1 , вільно реалізуючи свої права, в тому числі права як законного представника неповнолітнього сина, виходи з автомобілю відмовився. Також на відеозапису зафіксовано, як після зупинки ОСОБА_1 повідомив, що їде з «турбази» додому, намагався ухилитися від надання документів, вів себе зухвало, не заперечуючи факту порушення, вказував, що вказане порушення не перше, він має п`ять чи шість штрафів, вказуючи, що є волонтером, вимагав від працівника поліції спілкуватися з невідомою особою телефоном (20:10 год кліп 4). ОСОБА_1 у присутності батька, який спілкувався через відчинене вікно автомобілю, було роз`яснено процесуальна права, озвучено зміст протоколу, з наданням його на підпис.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , прийшов до висновку про доведеність, поза розумним сумнівом, наявності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого за ч.5 ст. 126 КУпАП за ознаками повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частиною другою статті 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Відповідно до ст. 24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Відповідно до ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. Так, відповідно до ст. 24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Однак, згідно ч.2 ст. 13 КУпАП, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, в тому числі передбачених ст.ст. 121-127, 130 КУпАП, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

При визначенні питання щодо можливості застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 заходів впливу, визначених ст. 24-1 КУпАП, суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпечність. Так, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом, вчинене неповнолітнім повторно протягом року, має підвищену суспільну небезпеку, адже є небезпечним не лише для самого ОСОБА_1 , який систематично керує транспортним засобом, не маючи права керування транспортним засобом, а й для оточуючих його людей. Також суд враховує й особу неповнолітнього ОСОБА_1 , щодо якого неодноразово застосовувалися заходи впливу визначені ст. 24-1 КУпАП при визнані його винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, однак ні ОСОБА_1 , ні його законні представники батьки, відповідних висновків для себе не зробили, більш того 12.08.2023 ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом, не маючи відповідного права, в присутності батька ОСОБА_3 , що перебував на пасажирському сидінні автомобілю. На переконання суду, вказане, а також поведінка ОСОБА_1 на місці події, свідчить про зухвале нехтування ним встановленими законодавством правилами, зокрема правилами дорожнього руху, не бажанням привести свою поведінку у відповідність до вимог чинного законодавства, а також свідчить про віру неповнолітнього ОСОБА_1 у безкарність.

Оцінюючи все вищевикладене, суд не вважає за можливе застосування до ОСОБА_1 заходів впливу визначених ст. 24-1 КУпАП, оскільки на переконання суду, такі заходи не здатні забезпечити мету адміністративного стягнення визначену ст. 23 КУпАП, а тому суд, керуючись ч.2 ст. 13 КУпАП, вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 , адміністративному стягненню на загальних підставах, а саме у виді штрафу в межах санкції ч.5 ст. 126 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами (що є безальтернативним стягненням), але без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, вказаний транспортний засіб не належить ОСОБА_1 та є власністю ОСОБА_3 .

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо, тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Законний представник ОСОБА_2 просила суд розстрочити сплату штрафу, вказуючи на неможливість його сплати одноразовим платежем, враховуючи, що ОСОБА_1 є неповнолітнім, відповідно не працює, а законні представники не мають фінансової можливості сплатити штраф одноразовим платежем.

Враховуючи викладене, існуючий в Україні воєнний стан, суд вважає за можливе задовольнити вказане клопотання законного представника та розстрочити сплату штрафу призначеного вказаним судовим рішення на строк 8 (вісім) місяців, з обов`язком щомісячного внесення платежів рівними частинами.

Керуючись ст.ст. 13, 25, 27, 30, 40-1, 126 ч. 5, 283, 284, 289 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього стягнення за цим законом у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Розстрочити сплату штрафу у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень строком на вісім місяців, рівними частинами по 5100 (п`ять тисяч сто) гривень 00 копійок, щомісяця.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП (не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя М.В. Березюк