ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Кирилюк Т. А., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Садгірського районного суду м. Чернівців від 16 серпня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівців від 16 серпня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Згідно з постановою районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 444736 від 03.07.2023 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 03.07.2022 року о 03 год 41 хв., по вул. Васіле Александрі, 91 в м. Чернівцях, керуючи автомобілем марки «Volkwagen Passat», д. н. з. НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу працівника поліції про зупинку т/з, яка подавалася за допомогою проблискових маячків та звукового сигналу, чим порушив вимоги п. 2.4 та 8.9 б ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

На вказану постанову, адвокат Кирилюк Т. А., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що вона просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою провадження по справі № 726/1592/23 закрити, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що районний суд неповно з`ясував усі фактичні обставини даної справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, внаслідок чого не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи.

Стверджувала, що з наявного відео вбачається, що після того як працівники поліції, їхавши за транспортним засобом, включили проблискові маячки та повідомивши у гучномовець «водій Фольксваген Пасат», приймаємо в право,

ЄУНСС: 726/1592/23 Головуючий у І інстанції: Байцар Л. В.

Номер провадження: 33/822/560/23 Головуючий в апеляційній ін-ції: Давній В. П.

зупиняємось, її довіритель одразу не зупинився, а зупинився добровільно без примусу працівників поліції відразу, коли це дозволила дорожня обстановка, тобто на видимій дорозі, щоб не створювати аварійної обстановки.

Зазначала, що жодних умисних дій, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП ОСОБА_1 не вчиняв.

Вважала, що матеріалами справи не доведено поза всяким розумним сумнівом факт невиконання ОСОБА_1 , як водієм вимог про зупинку, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а судом першої інстанції дані обставини, які були викладені в клопотанні про закриття адміністративної справи до уваги не взяті та повністю проігноровані.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Кирилюк Т. А. не з`явилися, хоча належним чином були повідомленими про дату, час і місце судового засідання, при цьому, від них надійшла заява про неможливість взяти участь у розгляді справи, а тому просили розгляд справи провести без їхньої участі, що згідно вимог ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи, а тому, апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд без їхньої участі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції було виконано в повному обсязі.

Апеляційний суд визнає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП підтверджується доказами, які наявні в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 444736 від 03.07.2023 р. (а. с. 1); протоколом АЗ № 057079 про адміністративне затримання за ч. 1 ст. 261 КУпАП від 03.07.2023 р. (а. с. 3); відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції (а. с. 11); та іншими письмовими доказами.

Аналіз зазначених доказів, на думку апеляційного суду, переконливо свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Будь-яких підстав не довіряти вищенаведеним доказам апеляційний суд не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх достовірності і допустимості, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, об`єктивно узгоджуються між собою, взаємодоповнюють один одного та повністю у своїй сукупності відтворюють обставини вчиненого правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено жодних даних, які би давали підстави вважати, що інспектор взводу № 2 роти № 4 БУПП в Чернівецькій області старший лейтенант поліції Джумара Д. Д., який склав вищевказаний протокол, був упередженим при проведенні перевірки та складанні процесуального документу щодо ОСОБА_1 , що в нього були підстави для обмови останнього, та фальсифікації протоколу, у зв`язку із чим, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказана уповноважена особа, при виконанні своїх функціональних обов`язків діяла у межах наданих їй повноважень.

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів в своїй сукупності, поза розумним сумнівом дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 встановленою оскаржуваною постановою та порушення ним вимог п. 2.4 та 8.9. б ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду.

Позиція сторони захисту, яку вона висловила в апеляційній скарзі щодо невизнання її довірителем його вини розцінюється апеляційним судом, як спосіб самозахисту останнього та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Також, слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кирилюк Т. А., є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Зважаючи на викладене, постанова суду щодо доведеності вини, кваліфікації дій, накладеного стягнення є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не має, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кирилюк Т. А. залишити без задоволення, а постанову Садгірського районного суду м. Чернівців від 16 серпня 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя

Чернівецького апеляційного суду В. П. Давній