САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2571/23
Провадження №3/726/1606/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2023 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від УПП в Чернівецькій області ДПП НП України щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, РНОКПП: НОМЕР_1 , працюючого на посаді комплектувальника матеріалів та виробів цеху бронижелетів ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000», внутрішньо переміщеної особи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

У С Т А Н О В И В:

Згідно скерованого на розгляд Садгірського районного суду м. Чернівці протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 982646 від 13 жовтня 2023 року, складеного щодо ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, гр. ОСОБА_1 , в м. Чернівці вул. Івана Підкови, 19, близько 21 год. 15 хв., не виконував законну вимогу працівника поліції, згідно ст. 36 Закону України «Про національну поліцію» - вимога залишити місце і обмеження доступу на визначену територію, не покидав місце правопорушення для забезпечення публічної безпеки і порядку, та далі порушував громадський порядок.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні своєї вини у вчиненому правопорушенні не визнав. Повідомив, що того дня ішов із донькою по вулиці та побачив, як поліцейські зупинили водія із технічною несправністю. Намагався надати водію правову допомогу, однак поліцейські спочатку сказали відійти і не допускали до розгляду справи, хоча водій хотів, щоб йому допомогли при розгляді справи. Не заважав поліцейським, а лише пояснював зміст законодавства. Після того, як водій відмовився від допомоги, через тиск поліції, хотів залишити місце події, але поліцейський зневажливо окликнув його, а тому повернувся і вже з того часу його не відпускали. Зауважив, що подія відбувалася на дорозі, а тому не курив на території спортивної школи. З яких підстав його затримали не розуміє. Відходив на визначену відстань від поліцейського, вказував свої анкетні дані, для встановлення особи. Не виражався нецензурною лайкою, не порушував громадського порядку.

В чому саме полягала вимога поліцейського так і не назвав, однак вважає, що він нього хотіли, щоб він потушив сигарету. На момент затримання, розгляд справи щодо водія, якого було зупинено, вже було завершено, тому не розуміє чому він міг перешкоджати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зібрані у ній докази та надавши їм відповідну правову оцінку, приходжу до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення, полягає зокрема у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

Права працівника поліції встановлено Законом України «Про національну поліцію», який, зокрема встановлює право працівника поліції вимагати від громадян і службових осіб, які порушують громадський порядок, припинення правопорушень та дій, що перешкоджають здійсненню повноважень поліції, виносити на місці усне попередження особам, які допустили малозначні адміністративні порушення, а в разі невиконання зазначених вимог застосовувати передбачені цим Законом заходи примусу, а також інші права в межах його компетенції.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом правопорушення може бути особа, яка досягла 16 років.

Крім того, статтею 36 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліцейський уповноважений вимагати від особи (осіб) залишити визначене місце на певний строк або заборонити чи обмежити особам доступ до визначеної території або об`єктів, якщо це необхідно для забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони життя і здоров`я людей, для збереження та фіксації слідів правопорушення.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення тих же дій щодо члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Слово «непокора», як зазначає законодавець, означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги чи розпорядження.

Також, дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського. Вимоги поліцейського та їх розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані.

Так на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП до матеріалів справи окрім протоколу долучено протокол адміністративного затримання № 186591 від 13.10.2023 (а.с.3), однак такий протокол лише фіксує факт затримання особи для складання матеріалів та припинення правопорушення та не є доказом вини у вчиненому правопорушенні.

Долучені до матеріалів справи пояснення ОСОБА_2 (а.с.5) не можуть бути взяті до уваги, оскільки цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. Саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Однак працівник поліції не може бути визначений як нейтральна особа, адже саме із ним відбувалося спілкування та матеріали справи складені виключно в залежності від його сприйняття обставин, що мали місце.

Також рапорт поліцейського (а.с.7) не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Що стосується пояснень свідка ОСОБА_3 , у яких останній вказує про те, що невідомий чоловік втручався у роботу поліцейських, які писали штраф та хотів бути адвокатом, не дивлячись на те, що адвокат йому не потрібен, а тому поліцейський попросив того чоловіка відійти, однак останній не виконував такі прохання, а продовжував заважати поліцейським, - суд ставить під сумнів дійсність таких пояснень та відкидає їх, як доказ вини, оскільки вони повністю спростовуються дослідженим в ході судового розгляду справи диском із боді камер, що фіксують обставини, які мали місце.

Так, на відео із боді камер поліцейських № 476072 та № 476576 зафіксовано як 13.10.2023 о 21:15 ОСОБА_1 підходить до працівників поліції та водія, якого зупинили останні та щодо нього проводять розгляд справи. При цьому ОСОБА_1 пояснює водію, що він може усунути виявлену поліцейськими технічну несправність на місці та пропонує водію (яким згідно матеріалів справи є свідок ОСОБА_3 ) свою правову допомогу. На це водій спочатку погоджується та вказує поліцейським, що йому потрібна правова допомога, однак поліцейський вказує ОСОБА_1 відійти на 5 метрів, що останній виконує.

Також на відео зафіксовано як поліцейський вказує про те, що від ОСОБА_1 відчутний запах алкоголю, однак свідок ОСОБА_3 о 21:13 чітко заявляє, що не чує запаху алкоголю від ОСОБА_1 .

Також на відео зафіксовано і те, що ОСОБА_1 дійсно час від часу закурює сигарету, потім тушить її і знову закурює. При цьому поліцейський вказує про те, що тут куріння заборонене, оскільки вони знаходяться на території спортивної школи. Однак ОСОБА_1 категорично заперечує це, вказуючи, що спортивна школа знаходиться значно нижче по вулиці, а вони розмовляють на дорозі, що підтверджується обстановкою зафіксованою на відео.

Слід констатувати і те, що на долученому відео зафіксовано як ОСОБА_1 виконує вказівку поліцейського відійти на визначену відстань та відходить, також ОСОБА_1 залишає місце події, однак невдовзі через слова «шуруй звідси», «давай, давай», сказані поліцейським, повертається на місце події.

В ході подальшого спілкування ОСОБА_1 декілька раз запитує у поліцейського, що саме він має зробити, викинути сигарету, чи яку саме вимогу виконати. Невдовзі ОСОБА_1 таки викидає сигарету, однак його затримують працівники поліції.

Таким чином, надаючи оцінку усім доказам у справі, зокрема відеозапису із місці події, слід зауважити, що ОСОБА_1 виконував вимогу поліцейського відійти на визначену відстань, також залишав місце події, однак повернувся через неправомірні, на його думку, дії поліцейських, а в подальшому декілька раз перепитував, що саме він має зробити.

Зокрема на відео зафіксовано наступне: «що припринити? Курити?» «припинити правопорушення» «яке?» «не то, що курити, а не виконувати законну вимогу поліцейського» «яку?». Таким чином на відео не зафіксовано чітко висловленої законної вимоги поліцейського яка мала бути виконана ОСОБА_1 , що була сказана у чіткій, категоричні формі.

Тобто, долучений відеозапис не підтверджує висловленої у встановленому законом порядку вимоги поліцейського, що мала бути виконана особою, а вказана о 21:03 вимога поліцейського, згідно ст. 36 Закону України «Про національну поліцію», «відійти на визначену відстань», була виконана ОСОБА_1 .

Крім того останній запитував у працівниці поліції іншого екіпажу, що прибув на яку відстань йому відійти і від неї, а остання вказала на місце де він може перебувати з її дозволу.

При наданні оцінки відео-файлам переглянутим в судовому засіданні, суд бере до уваги, що вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, - та мають бути законодавчо обґрунтовані, що не було встановлено на дослідженому файлі, а саме, що працівник поліції висував чітку неодноразову вимогу, що стосувалась припинення правопорушення, якого саме та повідомляв про наслідки ігнорування наказу.

При цьому суддя звертає увагу, що злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від захисту особою своїх прав.

Більше того, розцінюючи дії ОСОБА_1 , зафіксовані на відео, останній не створював небезпеку громадському порядку, громадський порядок не порушував, не вчиняв дії, які підпадають під визначення «злісна непокора».

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не допускається.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ч. 3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Так, в даному конкретному випадку не здобуто належних та допустимих доказів вчинення неправомірних дій ОСОБА_1 , які б охоплювалися складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

За таких обставин приходжу до висновку про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а тому провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП слід закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.62 Конституції України, п.1 ст.247, ст.ст. 7, 173, 251, 254, 280, 284, 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

СуддяС. А. Асташев