КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Київ

справа №761/23141/22

провадження № 33/824/2551/2022

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП України

ВСТАНОВИВ

02 жовтня 2022 року о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту Перемоги, 63 в м. Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: блідість шкірних покривів обличчя, тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив п. 2,5 ПДР України.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнановинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - Кіщак Дмитро Сергійович 21 квітня 2023 року через суд першої інстанції звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану постанову, а провадження закрити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що суд першої інстанції під час розгляду справи не надав всім доказам належної правової оцінки. Судом не враховано аргументи захисту та не досліджено відеозапис, крім того постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення не була проголошена судом. Вказує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 . Вказує, що відеозапис починається не з моменту початку виконання службових обов`язків, не фіксує момент зупинення водія та його попередній рух, а тому такий відеозапис неможливо використовувати як доказ. Вказує, що опис наявних у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, зазначених у протоколі, не передбачені Інструкцією. Зазначає, що ОСОБА_1 , самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння протягом двох годин після складення протоколу, що підтверджується Висновком та Актом щодо результатів такого медичного огляду №005518.

Поліцейськими не перелічено ОСОБА_1 його ознак наркотичного сп`яніння, не роз`яснено ОСОБА_1 всього необхідного обсягу його процесуальних прав. Крім того були відсутні підстави для зупинення ОСОБА_1 , якого не було відсторонено від керування транспортним засобом.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Кіщак Д.С. доводи скарги підтримали.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, приходжу до наступного висновку.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Як судом першої, так і апеляційної інстанції були досліджені докази у справі, відповідно до яких вбачається наступне.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 372682 02.10.2022 року о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту Перемоги, 63 в м. Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: блідість шкірних покривів обличчя, тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив п. 2,5 ПДР України.

Відповідно до цього ж протоколу, ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1).

Протокол про адміністративне правопорушення був складений уповноваженою на те особою командиром роти №7 баталььйону №2 полку №1 УПП у м. Києві ДПП Шуст Ю.В., дії якої ОСОБА_1 оскаржені не були, таких даних зміст апеляційної скарги також не містить.

В матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02 жовтня 2022 року, до закладу охорони здоров`я - Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», в якому зазначені результати огляду ОСОБА_1 , проведеного поліцейськими, а саме: тремтіння пальців рук, блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло.

Доводи про неналежність доказу, а саме відеозапису, не знайшли свого підтвердження, оскільки належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оскільки відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, та який був досліджений судом першої інстанції, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, він не може бути визнаний неналежним доказом.

При цьому в апеляційній скарзі не оспорюються зафіксовані на відео обставини, які мали місце за участю ОСОБА_1 .

Доводи про те, що ОСОБА_1 не було у встановленому законом порядку направлено до медичного закладу, не заслуговують на увагу. Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, інспектор поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд у лікаря - нарколога, від якого останній відмовився. Аргументуючи це скорою комендантською годиною. Факт відмови ОСОБА_1 був зафіксований на відеокамеру і останнім у встановленому законом порядку не спростований. Також доводи щодо самостійного проходження огляду на стан сп`яніння суд не може прийняти до уваги, виходячи з наступного.

Огляд водія на стан сп`яніння проводять згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 9 листопада 2015 року затвердженої наказом МОН України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Згідно розділу ІІІ Інструкції МОН України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Зазначена Інструкція не передбачає самозвернення водія до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у тому числі, враховуючи й те, що поліцейський зобов`язаний здійснити його доставку в приміщення такого закладу.

До того ж слід зазначити, що ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння від проходження огляду відмовився, що є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Тому висновок суду першої інстанції про те, що висновок КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» №005518 від 02 жовтня 2022 року, є неналежним та недопустимим доказом, оскільки водієві не ставиться у вину керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а ставиться в вину порушення п. 2.5 ПДР, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є правильним.

Також відеозаписом нагрудної камери патрульного поліцейського, який працював у період часу, коли було виявлено адміністративне правопорушення, зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечив проти того, що керував транспортним засобом, акцентував увагу на тому, що йому потрібно доїхати до дому до комендантської години, що і стало причиною відмови від проходження огляду, а також вбачається, що автомобіль марки «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1 стоїть на проїзній частині з ввімкненим аварійним сигналом та габаритними вогнями, а тому суд доводи сторони захисту що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, розцінює як намагання уникнути відповідальності, з огляду на не заперечення водієм цього факту під час оформлення протоколу та не зазначення про таку обставину в самому протоколі.

Посилання скаржника на те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки не впливає на доведеність його вини у відмові пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст.279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наявних в матеріалах справи доказів апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, суд першої інстанції, проаналізувавши усі докази у справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п.2.5 ПДР України, отже дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП. Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Желепа