Справа № 308/6860/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
15.09.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою його захисника адвоката Товта М.М. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.05.2023,
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 19.05.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн судового збору.
В оскарженій постанові судді від 19.05.2023 вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.
Cтарший сержант ОСОБА_1 перебуваючи на території полігону (військова частина НОМЕР_1 ), що знаходиться на східній околиці АДРЕСА_2 , полігону не виконував належним чином зазначені обов`язки, а саме: не здійснив належний контроль за виконанням обов`язків нарядом «Черговий поста оточення №5 (кпп)» у складі солдата ОСОБА_2 та солдата ОСОБА_3 своїх службових обов`язків, що призвело до безперешкодного пропуску на територію полігону (військова частина НОМЕР_1 ) 21.02.2023 року цивільних осіб на транспортних засобах «Тойота Кемрі» НОМЕР_2 та мікроавтобусі «Сітроен Джампер» НОМЕР_3 , без відповідного погодження з керівництвом військової частини НОМЕР_1 .
У постанові вказано, що інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення підтверджується його поясненнями, протоколом допиту свідка ОСОБА_2 , витягом з книги реєстрації прибуття прибуття) транспортних засобів через пост оточення № 5 Ужгородської ділянки полігону військової частини НОМЕР_1 за період з 01.01.2023 по 25.02.2023, листами, що надійшли з 6 управління 4 відділу ДВКР СБУ, а також відповідними фотографіями транспортних засобів «Тойота Кемрі» НОМЕР_2 та мікроавтобуса «Сітроен Джампер» НОМЕР_3 .
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що черговий полігону старший сержант ОСОБА_1 перебуваючи в добовому наряді на території (полігону військова частина НОМЕР_1 ), що знаходиться на східній околиці АДРЕСА_2 в порушення вимог ст.ст. 11, 12, 16, 17, 59, 363 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» та ст.ст. 1, 2, 3 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України, інструкції чергового поста оточення №5 з організації пропускного режиму (Затверджена наказом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 26.12.2022), Порядку організації пропускного режиму на територію органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів установ та організацій Збройних Сил України (наказ НГШ ЗСУ №330 від 04.10.2018) не виконував належним чином визначені обов`язки, а також не здійснив належний контроль за виконанням обов`язків нарядом: «Черговий поста оточення №5 (кпп)» у складі солдата ОСОБА_2 га солдата ОСОБА_3 , що призвело до безперешкодного пропуску на територію полігону (військова частина НОМЕР_1 ) 21.02.2023 року цивільних осіб на транспортних засобах «Тойота Кемрі» НОМЕР_2 та мікроавтобусі «Сітроен Джампер» НОМЕР_3 , без відповідного погодження з керівництвом військової частини НОМЕР_1 та вчинення ними кримінального правопорушення, вказаним діями, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчиненого в умовах особливого періоду.
Не погоджуючись із вказаною постановою, захисник Товт М.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову місцевого суду від 19.05.2023, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що протокол про військове адміністративне правопорушення є недопустимим доказом в справі та не підтверджує факт вчинення ним інкримінованого правопорушення.
Захисник Товт М.М. зазначає, що частиною 2 ст.172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду. Диспозиція зазначеної норми статті є бланкетною і встановлення ознак вказаного адміністративного правопорушення потребує звернення до інших нормативно-правових актів, які врегульовують проходження військової служби, та які були порушені військовослужбовцем.
Окрім того, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП полягає у суспільно небезпечній бездіяльності у вигляді недбалого ставлення до служби із суспільно небезпечними наслідками у вигляді істотної шкоди і причинним зв`язком між вказаними бездіяльністю і її наслідками. Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.
Так, суб`єктивна сторона вчинення адміністративних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.172-15КУпАП характеризується умисною формою вини, тобто прямим умислом.
Апелянт стверджує, що при вирішення питання про те, чи наявний в діяннях ОСОБА_1 склад правопорушення, передбаченого ст.172-15 КУпАП, суду першої інстанції слід було виходити з того, чи вчинив він недбале чи несумлінне ставлення до військової служби, а якщо так, то яке саме і чому.
ОСОБА_4 вказує, що надані до протоколу матеріали не підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, що йому інкримінується. З його пояснень слідує, що він 21.02.2023 будучи черговим полігону Ужгородської ділянки в/ч НОМЕР_1 та на момент події знаходячись в штабі, в кімнаті чергового полігону, будь-якої інформації як від підлеглих військовослужбовців, так і від керівництва військової частини щодо запуску на територію полігону транспортних засобів «Тойота Кемрі» НОМЕР_2 та мікроавтобусі «Строен Джампер» НОМЕР_3 не отримував, будь-яких дозволів або вказівок на їх запуск на територію полігону не надавав.
Такі пояснення ОСОБА_1 не спростовані матеріалами справи, а тому відкинуті бути не можуть, а їх врахування виключає наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.
Як ОСОБА_1 мав виконувати належним чином свої службові обов`язки та погоджувати їх з керівництвом, якщо чергові посту оточення №5 не повідомляли його про проїзд 21.02.2023 на території полігону транспортних засобів «Тойота Кемрі» НОМЕР_2 та «Строен Джампер» НОМЕР_4 , а пропуск таких здійснювався іншими військовослужбовцями, які ОСОБА_1 не підпорядковувались та не доповідали, у протоколі не зазначено.
Якщо ж ОСОБА_1 не мав реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків, то і не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним.
Також пояснення ОСОБА_1 підтверджуються доданими до протоколу матеріалами, а саме:
- поясненнями свідків військовослужбовців ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Також захисник вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, що ОСОБА_1 не здійснив належний контроль за виконання обов`язків нарядом «Черговий поста оточення №5 кпп», однак як вбачається з витягу (додавався до заперечень) з книги інструктажу добового наряду полігону в/ч НОМЕР_5 він провів інструктаж несення служби добового наряду на КПП, перевірив знання обов`язків, зауважень не було, що вказує на те, що ОСОБА_1 виконав свої службові обов`язки.
Окрім цього, відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни командир повинен накласти на порушника дисциплінарне стягнення. Також за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених КУпАП.
Проте з матеріалів провадження не можна зробити однозначної оцінки щодо розмежування між дисциплінарною та адміністративною відповідальністю чергового полігона ОСОБА_1 за його нібито дії по невиконанню службових обов`язків та порушення військової дисципліни, за що передбачено згідно Статуту накладення дисциплінарного стягнення, чи як недбале ставлення до військової служби, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 172-15 КУпАП.
Додані до протоколу докази не свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, відсутні докази на підтвердження наявності причинного зв`язку між невиконанням чи неналежним виконанням останнім службових обов`язків про які він не знав та запуском транспортних засобів на території полігону.
В судовому засіданні в апеляційній інстанції захисник Товт М.М. апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити із наведених у ній підстав.
Прокурор Керецман І.В. у судовому засіданні в апеляційній інстанції апеляційну скаргу не визнав, просив її відхилити. Водночас він не зміг пояснити фактичні обставини, за яких на його думку, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП. Вказав, що ОСОБА_1 21.02.2023, будучи старшим на зміні, не здійснив належний контроль за виконанням обов`язків солдатів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що призвело до безперешкодного пропуску на територію полігону (військова частина НОМЕР_1 ) в цей день цивільних осіб на транспортних засобах «Тойота Кемрі» НОМЕР_2 та мікроавтобусі «Сітроен Джампер» НОМЕР_3 . Зокрема, він не зміг пояснити через який конкретно пост, у який день та час ці транспортні засоби потрапили на територію військової частини. Прокурор вказав, що на його думку, провина ОСОБА_1 доведена зібраними доказами.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.
Згідно з ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.
Предмет судового розгляду обмежений даними, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 35 від 26.04.2023 старший сержант ОСОБА_10 , перебуваючи на території полігону (військова частина НОМЕР_1 ), що знаходиться на східній околиці АДРЕСА_2 , будучи в добовому наряді черговий полігону не виконував належним чином визначені обов`язки, а саме: не здійснив належний контроль за виконанням обов`язків нарядом «Черговий поста оточення №5 (кпп)» у складі солдата ОСОБА_2 та солдата ОСОБА_3 своїх службових обов`язків, що призвело до безперешкодного пропуску на територію полігону (військова частина НОМЕР_1 ) 21.02.2023 цивільних осіб на транспортних засобах «Тойота Кемрі» НОМЕР_2 та мікроавтобусі «Сітроен Джампер» НОМЕР_3 , без відповідного погодження з керівництвом військової частини НОМЕР_1 .
В протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП від 26.04.2023 вказано, що старший сержант ОСОБА_1 перебуваючи в добовому наряді на території (полігону військова частина НОМЕР_1 ), що знаходиться на східній околиці АДРЕСА_2 в порушення вимог ст.ст. 11, 12, 16, 17, 59, 363 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» та ст.ст. 1, 2, 3 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України, інструкції чергового поста оточення №5 з організації пропускного режиму (Затверджена наказом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 26.12.2022), Порядку організації пропускного режиму на територію органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів установ та організацій Збройних Сил України (наказ НГШ ЗСУ №330 від 04.10.2018) не виконував належним чином визначені обов`язки, а також не здійснив належний контроль за виконанням обов`язків нарядом: «Черговий поста оточення №5 (кпп)» у складі солдата ОСОБА_2 та солдата ОСОБА_3 , що призвело до безперешкодного пропуску на територію полігону (військова частина НОМЕР_1 ) 21.02.2023 року цивільних осіб на транспортних засобах «Тойота Кемрі» НОМЕР_2 та мікроавтобусі «Сітроен Джампер» НОМЕР_4 , без відповідного погодження з керівництвом військової частини НОМЕР_1 та вчинення ними кримінального правопорушення, вказаним діями, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП , тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчиненого в змовах особливого періоду.
Згідно з диспозицією ч.2 ст.172-15 КУпАП адміністративна відповідальність, яка ставиться у провину ОСОБА_1 настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Разом з тим, оскільки така норма закону є бланкетною, то при провадженні у справі необхідно з`ясовувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду.
Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у провину порушення ст.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 N 548-XIV кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Не зважаючи на те, що статті 11,12,16,17 Статуту внутрішньої служби ЗСУ містять у собі цілий ряд обов`язків, у протоколі не зазначено, які саме обов`язки були не виконані ОСОБА_1 та з яких причин. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 мав реальну можливість виконати ті чи інші обов`язки, але через недбале чи не сумлінне ставлення до них їх не виконав.
З матеріалів справи слідує, що 02.03.2023 на адресу Керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону надійшов лист за № 17/6/4-1729 за підписом начальника 4 відділу Департаменту військової контррозвідки 6 управління СБУ, з якого слідує, що начальник полігону в/ч НОМЕР_1 капітан ОСОБА_11 дозволив на Ужгородській ділянці полігону в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) безперешкодний в`їзд та переміщення по її території транспортних засобів (д.н.з. НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 ) та сторонніх осіб, які розмістили там торгівельні точки, чим вчинив дії, які явно виходять за межі наданих ОСОБА_11 повноважень. Зазначене створює передумови до можливого проникнення на військові об`єкти, які розташовані на території Закарпатської області під виглядом продавців приватних підприємств диверсійно-розвідувальних груп, які можуть використовуватися для розвідки та диверсій з метою дезорганізації силових установ, знищення або тимчасового виведення з ладу важливих військових об`єктів, споруд, техніки, а також збору інформації про місце розташування підрозділів ЗСУ. З урахуванням викладеного, у діях капітана ОСОБА_11 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-14 КУпАП (а.с.50-51). До листа додано документів на 3 аркушах без конкретизації.
З копії пояснення солдата ОСОБА_7 (дата та адресат не зазначені) слідує, що будучи в добовому наряді, а саме на території Ужгородської ділянки полігону в/ НОМЕР_6 (пост оточення номер п`ять) він ніс добовий наряд разом із військовослужбовцями, заїзд та виїзд вантажних та легкових автомобілів здійснюється за допомогою радіо-зв`язку та мобільного телефону, контроль заїзду та виїзду очолював майор ОСОБА_5 , дані автомобілі, а саме НОМЕР_2 , НОМЕР_3 здійснювали запуск на територію військовослужбовці Закарпатського ОТЦК з дозволу майора ОСОБА_5 (а.с.29).
Окрім того в матеріалах справи наявні копії пояснень, оператора-електрика солдата ОСОБА_12 (а.с.30), водія-електрика солдата ОСОБА_2 (а.с.31), сержанта резерву солдата ОСОБА_9 (а.с.32). На копіях усіх цих пояснень не зазначено дат їх написання, а також не зазначено жодних конкретних дат, часу, навіть періоду щодо подій, з приводу яких пояснення відбирались. В усіх зазначено, що на територію Ужгородської ділянки полігону здійснювався заїзд та виїзд вантажних, легкових автомобілів, коли саме, в які дні чи періоди також не зазначається. У тому числі значаться номери декількох автомобілів НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_2 , однак знову ж таки без конкретних дат та часу.
Ці копії документів також конкретної інформації щодо дати, часу та інших обставин інкримінованого особі адмінправопорушення не містять.
В жодному із цих документів не вказано, які саме цивільні особи перебували без контролю на території полігону 21.02.2023 у період несення служби старшого сержанта ОСОБА_1 , що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.
Крім того, в матеріалах справи міститься пояснювальна записка командира взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_13 від 16.05.2023, яка адресована начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якої слідує, що в зазначений період, з 23.02.2023 по 03.03.2023, він входив до складу адміністрації пункту прийому особового складу для формування військової частини НОМЕР_9 . Відношення щодо пропуску цивільних осіб на територію Ужгородської дільниці полігону військової частини НОМЕР_1 , згідно покладених функціональних обов`язків, не мав (а.с.94).
Цій пояснювальній записці не надано жодної правової оцінки в оскаржуваній постанові місцевого суду від 19.05.2023. між тим пояснення майора ОСОБА_13 спростовуються поясненнями інших осіб, вказаних вище.
Апеляційний суд приходить до висновку, що достатніх доказів того, що солдати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 21.02.2023 пропустили на територію полігону цивільних осіб та транспортні засоби «Тойота Кемрі», н.з. НОМЕР_2 , «Сітроен Джампер», н.з. НОМЕР_3 , матеріали справи не містять. Що стосується присутніх цивільних осіб, то такі взагалі в жодному із наявних у справі документах не вказані.
В матеріалах справи наявні також пояснень особи, що притягається до відповідальності, начальника гвинтівкового-артилерійського полігону ОСОБА_1 від 26.04.2023, в яких він вказує, що будучи черговим полігону Ужгородської ділянки полігону в/ч НОМЕР_1 на момент здійснення незаконного пропуску патрульним постом оточення № 5 цивільних транспортних засобів «Тойота Кемрі», н.з. НОМЕР_2 , та мікроавтобуса «Сітроен Джампер», н.з. НОМЕР_3 він знаходився в штабі полігону в кімнаті чергового полігону. Ніякої інформації про дані транспортні засоби він не отримував і дозволу або вказівки на їх запуск на територію полігону не надавав. Про дані вищевказані транспортні засоби він лише дізнався через декілька місяців після скоєння даного правопорушення від офіцера військової служби правопорядку. Своєї провини в даному правопорушенні він не вбачає та не визнає (а.с.13).
Також в матеріалах справи наявна інструкція черговому Ужгородської ділянки полігону, затверджена ТВО командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_14 від 26.12.2022 (а.с. 57-59). Апеляційним судом не встановлено, щоб старшим сержантом ОСОБА_1 були порушені вимоги вказаної інструкції, невиконання яких ставиться йому у провину. У протоколі це також не конкретизовано.
Апеляційний суд звертає особливу увагу на те, що відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Однак, в порушення зазначеної норми, особою, яка склала протокол, не додано доказу на підтвердження обставин ймовірного адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , а саме
- матеріалів службової перевірки відносно події, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення із компетентними висновками стосовно дій (бездіяльності) ОСОБА_2 при виконанні ним службових обов`язків.
Місцевий суд належної уваги на дані обставини не звернув, постанова не відповідає положенню ст.283 КУпАП та підлягає скасуванню, оскільки відповідно до положень КУпАП та ст.62 Конституції України порушник не повинен доводити свою невинуватість. Навпаки вина у вчиненні правопорушення повинна бути доведена органом (посадовою особою), який виявив дане правопорушення.
Частиною 2 ст.172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.
Як слідує з оскаржуваної постанови, суд першої інстанції зазначених вимог закону в повному обсязі не дотримався та прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.
Відповідно до змісту частини сьомої статті 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
На підставі наведеного, постанова суду не може залишатися в силі та підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУАП.
За таких обставин, постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
Апеляційну скаргу захисника Товта М.М. задовольнити.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 19.05.2023 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош