Справа № 166/1101/23 Провадження №33/802/619/23 Головуючий у 1 інстанції:Свистун О. М.
Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П. П., з участю секретаря судового засідання Хомік В. О., захисника Колєсніка Б. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Колєсніка Б. В. на постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 13 вересня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Визначено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 07 серпня 2023 року о 22 год. 23 хв. на вул. Центральній в смт Ратне Ковельського району Волинської області керував автомобілем "Mercedes-Benz", д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху України, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР), за яке передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із постановою судді першої інстанції захисник Колєснік Б. В. подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржену постанову незаконною, постановлену із порушенням норм матеріального права та без належної оцінки доказів у справі. Вважає, що фактично зупинки транспортного засобу не було, а відтак і вимога пред`явити документи з подальшим складенням адміністративних матеріалів не ґрунтувалась на вимогах закону. На думку захисника, з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, та й самої зупинки транспортного засобу не було.

Також у матеріалах справи відсутні відомості про технічні характеристики відеокамери, відеозапис не є безперервним, що не дає можливості підтвердити той факт, що відеозапис на камеру було проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, які використовуються у підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень. Захисник переконаний, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке він не вчиняв, у зв`язку із відсутністю в його діях ознак складу такого правопорушення виключає провадження в даній справі та зумовлює його закриття. У зв`язку із наведеним, просить постанову судді Ратнівського районного суду від 13 вересня 2023 року скасувати, а провадження у даній справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 знає про наявність відповідного провадження в суді апеляційної інстанції, повідомлявся про розгляд апеляційної скарги в установленому законом порядку, не подав клопотання про відкладення розгляду справи та не повідомив про бажання приймати участь у судовому засіданні, враховуючи що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою під час розгляду справи в апеляційній інстанції, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 .

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника адвоката Колєсніка Б. В., який підтримав подану апеляційну скаргу, доходжу такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом було дотримано.

Згідно із п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеного пункту Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі-Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно із ч. 3 цієї статті КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Зі змісту доводів апеляційної скарги, які в повному обсязі були підтримані захисником вбачається, що не заперечується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, однак заперечується правомірність зупинки та вимоги пройти огляд на стан сп`яніння, а відтак і порушення ОСОБА_1 приписів п. 2.9а ПДР та наявність в діях останнього складу та події адміністративного правопорушення, що ставиться йому у вину.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що такі доводи сторони захисту перевірялись судом першої інстанції та їм було надано належну правову оцінку.

Факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення доводиться наявними у матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 228837 від 07.08.2023; результатом тесту "Drager Alcotest 6810" № 5094 від 07.08.2023, згідно якого в організмі ОСОБА_1 виявлено 1,23 проміле алкоголю; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 07.08.2023, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в КНП "Ратнівська ЦРЛ"; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Вищевказані докази разом із відеозаписами із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції були належним чином досліджені судом першої інстанції.

Відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського, який з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним доказом вини ОСОБА_1 та з достатньою повнотою підтверджує факт вчинення останнім адміністративного правопорушення. Після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з результатом спеціального технічного засобу 1,23 проміле ОСОБА_1 був згідний, їхати у медичний заклад для проходження медичного огляду, відмовився неодноразово.

Відтак, процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання, стверджується сукупністю належних та допустимих доказів.

Крім того, поведінка ОСОБА_1 , зафіксована відеозаписом вказує, що він не вимагав роз`яснення йому певних прав або особливостей процедури, повністю усвідомлював вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, розумів ситуацію, у якій опинився.

Своїм підписом ОСОБА_1 ствердив свою згоду з результатом проведеного огляду в роздруківці приладу Драгер, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та в протоколі про адміністративне правопорушення.

Поміж тим, факт вживання алкогольних напоїв (пиво 2 бокали) напередодні події, згода з результатом проведеного огляду на місці події та відмова пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі підтверджується поясненнями ОСОБА_1 , які він надав під час документування правопорушення, що зафіксовано на відеозаписі з бодікамери працівника поліції.

Щодо доводів захисника про відсутність жодних відомостей про номер, серію, сертифікат відеокамери на яку здійснювався відеозапис, то у протоколі про адміністративне правопорушення містяться відомості про технічні характеристики службової бодікамери поліцейського, крім того обов`язкове долучення до матеріалів справи свідоцтва такого технічного засобу для відеофіксації, чинним законодавством не передбачено.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи не є повною безперервною відеозйомкою, на увагу суду не заслуговує, з огляду на наступне.

Ні Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року, ні Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відео з бодікамери поліцейського, в тому числі повного відео з моменту зупинки.

Так згідно п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, згідно п.1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Отже, ті обставини, про які зауважує апелянт, зокрема порушення положень Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, відсутність безперервного фіксування обставин зупинки та складання протоколу, самі по собі не впливають на доведеність встановлених обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які зафіксовані на відеоносії.

Доводи апелянта з приводу того, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження та повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів, яким суд надав належну правову оцінку у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП.

Так, перевіряючи доводи апеляційної скарги, а саме щодо факту безпідставної зупинки транспортного засобу, апеляційний суд звертає увагу на те, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки.

Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.9а ПДР України.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Водночас керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

Зі змісту відеозаписів вбачається, рух транспортного засобу "Mercedes-Benz", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , факт перебування останнього на місці водія, оскільки він вийшов із автомобіля зі сторони водійського місця, однак безпосередню його зупинку працівниками поліції на відеозаписі не зафіксовано.

Однак, усі наявні в матеріалах провадження належні та допустимі докази суд досліджує в їх сукупності. Апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно мотивувальної частини оскарженої постанови, суд першої інстанції повністю дослідив дані долученого до матеріалів провадження відеозапису та надав належну правову оцінку всій інформації, що міститься на відеозаписах та в матеріалах справи.

Зокрема, з матеріалів справи встановлено, що працівники поліції на місці події у ОСОБА_1 , виявили явні ознаки алкогольного сп`яніння, останній підтвердив особисті дані (ПІБ), і факт керування транспортним засобом, рух транспортного засобу, факт вживання алкогольних напоїв.

Доводи захисника про те, що у поліцейського були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу, і така зупинка є незаконною, є безпідставними, оскільки предметом доказування є фактичні дані щодо перебування особи, яка керувала транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, апеляційний суд вважає безпідставними та необґрунтованими доводи захисника з приводу невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку.

Наведене у своїй сукупності свідчить про правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тоді як наведені його захисником доводи, свого підтвердження, в ході їх перевірки апеляційним судом, не знайшли.

Ураховуючи зазначене вище та зібрані у справі докази, яким суд першої інстанції дав правильну правову оцінку, доходжу висновку про законність оскарженої постанови судді від 13 вересня 2023 року та відсутність підстав для задоволення поданої захисником апеляційної скарги, з наведених у ній мотивів.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Колєсніка Богдана Володимировича залишити без задоволення, а постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 13 вересня 2023 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду П. П. Борсук