САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2423/23
Провадження №3/726/1511/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2023 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Мілінчук С. В. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ :

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Так у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 30.09.2023 року о 16 годині 32 хвилин у м. Чернівці, по вул. Учительська, 167, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Ford escort», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка яка не відповідає дійсності (зіниці очні не реагують на світло, тремтіння пальців рук), чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога, водій ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, зазначив що вищезазначеним транспортним засобом не керурвав.

Адвокат Андронник Б.В. надав суду клопотання в якому зазначає, про те що протокол є протиправним та таким, що підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі, оскільки: на відеозаписі з камер поліцейський відустній момент пересування вказаного в протоколі транспортного засобу, моменту зупинки транспорту та факт водіння ОСОБА_1 транспортного засобу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП вказує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про необхідність звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши відеозапис із нагрудного відео реєстратора працівників поліції, а також відео реєстратора, який знаходився у патрульному автомобілі, встановлено, що екіпаж поліції рухався по одній із вулиць міста. Назустріч рухався невстановлений автомобіль. Працівники поліції зазначають, що після того як вони здійснили маневр розворот, водій автомобіля «Ford escort» почав від них тікати. У подальшому патрульний автомобіль здійснив зупинку, виявивши по вул. Учительська, 167, припаркований транспорний засіб «Ford escort», д.н.з. НОМЕР_1 , який як зазначають працівники поліції рухався їм на зустріч. Автомобіль стояв нерухомо із вимкнутим двигуном, водія всередині не було. Біля автомобіля знаходився ОСОБА_1 , який пояснив, що даний транспортний засіб йому не належить і він ним не керував.

Відповідно до п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність водія за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи викладені норми стає зрозумілим, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно встановити та беззаперечно довести факт керування транспортним засобом особою, в іншому випадку у діях особи, якій пред`явлено таке обвинувачення, буде відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши надані у якості доказу відеозаписи та інші матеріали справи, суд позбавлений можливості констатувати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. У момент, коли до нього під`їхали працівники поліції ОСОБА_1 стояв біля автомобіля «Ford escort», д.н.з. НОМЕР_1 . У момент фіксації його на нагрудні відео реєстратори працівників поліції, стояв нерухомом із вимкнутим двигуном. ОСОБА_1 на відеозаписі вказав, що автомобіль йому не належить та він ним не керував. Відтак, зібрані у справі докази не доводять поза розумним сумнівом факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, у зв`язку із чим виникають сумніви у доведеності його вини.

Невідємною частиною складу правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП є суб`єкт правопорушення, тобто водій транспортного засобу, який вчинив дію чи бездіяльність, за що наступає адміністративна відповідальність. За відсутності доведеності належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тобто перебування його у статусі водія, не може бути констатовано, про те, що він є суб`єктом правопорушення. Як наслідок, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи рішення, суду необхідно керуватись п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Разом із тим, матеріали справи, зокрема і досліджений відеозапис не містять будь-яких доказів, які б свідчили про наявність підстав для зупинки автомобіля, визначених у ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Встановлюючи законність дій працівників поліції (щодо зупинки транспортного засобу) у даному випадку, варто вказати, що наявність чи відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу має важливе правове значення для встановлення законності здійснення інших процесуальних дій працівниками поліції.

У справі №664/506/16-к ККС констатував стосовно визнання доказу недопустимим за правилом «плодів отруйного дерева», що у рішенні суду має бути чітко доведено похідний характер інформації, яка стала фактичною підставою для проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, від дій, якими були істотно порушені певні процедури, а як наслідок і право людини.

Окрім того, у відповідності до позиції КАС ВС, викладеній у постанові від 15.03.2019 за № 686/11314/17 (К/9901/15541/18), оскільки були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу проведення будь-яких інших дій стосовно водія є неправомірними.

Відсутність підстав для зупинки має наслідком незаконність і подальших процесуальних дій з боку працівників поліції. ОСОБА_1 не був притягнутий до адміністративної відповідальності за будь-яке з правопорушень на транспорті, передбачене КУпАП. В даному випадку, на підставі дослідженого відеозапису, виникають обґрунтовані сумніви у наявності об`єктивних та реальних підстав для зупинки транспортного засобу. Докази, які мають похідний характер від першопричин виникнення підстав для їх збирання, як кожен окремо так і в їх сукупності, також викликають обґрунтовані сумніви у їх належності та допустимості. В свою чергу, судове рішення не може ґрунтуватись на доказах, які зібрані із порушенням встановленого порядку їх збирання, припущеннях, сумнівах чи домислах.

Окрім того, оцінюючи правомірність дій працівників поліції, варто вказати, що порядок проведення огляду на стан сп`яніння встановлюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 р., де вказано, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

-звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

-сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

-почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Натомість із відеозапису вбачається, що поліцейський не озвучує, що у ОСОБА_1 звужені зіниці очей які не реагують на світло, як це про це зазначено в протоколі. Окрім того, тремтіння пальців рук теж не було встановлено, оскільки під час встановлення ознак сп`яніння, руки ОСОБА_1 не перевірялись. Враховуючи викладене, виникають обґрунтовані сумніви у наявності у поведінці ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які стали підставою для проведення огляду.

У рішенні в справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже, розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах долучених до нього, які були зібрані органом, який склав протокол. Для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, на суд не може бути покладена функція збирання доказів.

Окрім того, як це встановлено із відеозапису, працівник поліції, не роз`яснив водію порядок проходження огляду на стан сп`яніння та наслідки відмови у проходженні такого огляду.

Вказані обставини, відсутність належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження викладеного у протоколі про адміністративне праовопрушення, як кожна окремо, так і в своїй сукупності, породжують сумніви щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 . Враховуючи викладене, з метою недопущення можливості необґрунтованого притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, 130, 245, 247, 278, 280, 251-252, 256, КпАП України наказу № 1452/735 від 09.11.2015 року Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10-ти діб з дня її винесення.

СуддяС. В. Мілінчук