Номер провадження: 33/813/1574/23
Номер справи місцевого суду: 517/187/23
Головуючий у першій інстанції Тростенюк В. А.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Подуст Т.П.,

особи, яка притягається до відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника - Осокіна С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Осокіна Сергія Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Фрунзівського районного суду Одеської області від 16 червня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Фрунзівського районного суду Одеської області від 16.06.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн (а.с.59-61).

ОСОБА_1 визнано винним у порушенні вимог п.2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.01.2001 №1306 (далі-ПДР), які полягали в тому, що він 18.03.2023 об 09.10 на сполученні доріг с.Балашове - с.Стоянове Роздільнянського району Одеської області керував автомобілем FAW «СA 1031», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку із застосування газоаналізатора Alcotest Drager 6810 під запис на нагрудну камеру «Bodу Cam», результат тесту 0,66 о/оо.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник Осокін С.Ю. в інтересах ОСОБА_1 просив скасувати постанову Фрунзівського районного суду Одеської області від 16.06.2023 та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також в апеляційній скарзі міститься клопотання про витребування з відділення поліції №2 районного відділу поліції ГУНП України в Одеській області копії свідоцтва про повірку (калібрування) від 25.04.2022 (як зазначено на чеку-тест №734 від 18.03.2023) приладу Alkotest 6810 ARCD № 0538.

Скарга обґрунтована тим, що:

- матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в день події, оскільки за кермом була його жінка ОСОБА_2 ;

- момент зупинки транспортного засобу не зафіксований. Відеофіксація почалась о 09.19 год, а в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 09.10 год., що свідчить про те, що пройшло щонайменше 9 хвилин після зупинки автомобіля.

-відеозапис, наявний в матеріалах справи, не є належним доказом, оскільки відеозйомка не велась безперервно, проводилась в інший час ніж час, зазначений в протоколі та в чеку Драгеру, протокол оформлено о 09.39 год, а з відео вбачається продування Драгеру о 09.47 год, тобто після складання протоколу. На відеозаписі відсутній цифровий підпис. Крім того, до матеріалів справи не надано носій, на який безпосередньо здійснений відеозапис, та не додані відеозаписи-оригінали;

- припущення суддів про те, що відсутність у ОСОБА_2 водійського посвідчення виключає у неї навиків керування транспортним засобом, є несерйозним та хибним;

- протокол про адміністративне правопорушення є незаконним, оскільки в ньому відсутній підпис ОСОБА_1 , права і обов`язки ОСОБА_1 не роз`яснялись, складався у відсутність ОСОБА_1 . В протоколі не зазначено прилад, за допомогою якого здійснювався огляд;

- незаконність огляду на стан сп`яніння, оскільки газоаналізатор, за допомогою якого проводили огляд, не пройшов калібрування у встановленому порядку, тому отримані в результаті його використання показники є недопустимим доказом. За наявним в матеріалах справи копією свідоцтва повірка Драгеру відбулась 26.05.2022, в той час як в чеку-роздруківці зазначена дата калібрування 25.04.2022, але відповідного свідоцтва в матеріалах справи немає;

- ОСОБА_1 не був згоден із результатами огляду на місці, про що усно заявив поліцейським, які не запропонували йому проїхати до медзакладу, а направлення складено о 09.56, тобто після складання протоколу;

- копія акту огляду не була вручена ОСОБА_1 та в ньому не зазначено, що він був згоден з результатами огляду;

- з чеку Драгера, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , вбачається остання перевірка калібровки 25.04.2022, що свідчить про порушення встановленого в Інструкції з експлуатації газоаналізатора Alcotest 6810 шестимісячного строку, а якщо свідоцтво про повірку від 25.04.2023 (як зазначено у чеку) не існує, то такий прилад взагалі не можна було використовувати.

Крім того, до апеляційної скарги додана заява про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка обґрунтована тим, що вперше з апеляційної скаргою захисник звернувся в межах десятиденного строку, однак ухвалою апеляційного суду від 19.07.2023 вказана апеляційна скарга була повернута та копія ухвали суду отримана поштою 26.07.2023. Недоліки скарги виправлені негайно та скарга повторно направлена до суду (а.с.83).

Постановою Одеського апеляційного суду від 25.09.2023 у задоволенні клопотання захисника Осокіна С.Ю. про витребування доказів відмовлено.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захисник Осокін С.Ю. підтримали заяву про поновлення строку, доводи та вимоги апеляційної скарги.

Висновки щодо строків на апеляційне оскарження

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

З матеріалів справи встановлено, що справа розглянута 16.06.2023 за присутності ОСОБА_1 та захисника Осокіна С.Ю. (а.с.52-57).

У виконання вимог ч.1 ст.285 КУпАП копія постанови направлена особі, яка притягується до відповідальності, та її захиснику (а.с.62,64).

Вперше, з апеляційною скаргою захисник Осокін С.Ю. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду через систему «Електронний суд» - 26.06.2023 (а.с.65-69).

Постановою Одеського апеляційного суду від 19.07.2023 вказана апеляційна скарга повернута особі, яка її подала, у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує повноваження захисника в суді апеляційної інстанції (а.с.73).

Копія зазначеної постанови суду отримана сторонами поштою (а.с.86).

28.07.2023 захисник скерував до суду апеляційну скаргу з додаванням документів на підтвердження своїх повноважень в суді апеляційної інстанції (а.с.76-86).

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку захиснику Осокіну С.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови для забезпечення права останнього на доступ до правосуддя.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції, заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №067287 від 18.03.2023, яким зафіксовано, що водій ОСОБА_1 18.03.2023 об 09.10 на сполученні доріг с.Балашове - с.Стоянове Роздільнянського району Одеської області керував автомобілем FAW «СA 1031», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку із застосування газоаналізатора Alcotest Drager 6810 під запис на нагрудну камеру «Bodу Cam», результат тесту 0,66 ‰. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медзакладі відмовився. Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 без будь-яких заперечень (а.с.1);

- роздруківкою результатів освідування за допомогою алкотестера «Драгер», відповідно до якої результат складає 0,66 ‰ та яка підписана ОСОБА_1 (а.с.10);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підписаний ОСОБА_1 із зазначенням: «З результатом згоден» (а.с.11);

- поясненнями ОСОБА_1 від 18.03.2023, в яких він підтвердив його зупинення працівниками поліції за порушення п.9.8 ПДР, проходження огляду на стан сп`яніння та погодження з його результатами на рівні 0,66 ‰, відмову від проходження огляду в медичному закладі (а.с.8);

- відеозаписами нагрудної камери поліцейських, якими зафіксовано зупинений транспортний засіб, біля якого зі сторони сидіння водія перебуває ОСОБА_1 . Під час спілкування працівниками поліції встановлено особу водія, у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, з огляду на що йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Drager, на що водій погодився. За результатами тесту на газоаналізаторі «Драгер» встановлено у водія 0,66 ‰ алкоголю, що підтверджується роздруківкою газоаналізатора. При цьому, ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом та вживання алкоголю напередодні події (а.с.12);

- направленням на огляд водія від 18.03.2023, яке підписано ОСОБА_1 , щодо не доставлення до медустанови у зв`язку з відмовою водія (а.с.9);

- копією тимчасового дозволу серії DT №127942 від 14.05.2023, з якого встановлено складання протоколів відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП 26.02.2023 та 18.03.2023 (а.с.4);

- копією постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №438356 від 18.03.2023 щодо ОСОБА_1 за ст.125 КУпАП (а.с.6);

- копією постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №438356 від 18.03.2023 щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.7).

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Порядок проходження огляду особами, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст.266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Так, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи з нагрудних камер щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 .

Долучені відеозаписи відображають події щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зі згоди водія та результат огляду- 0,66 ‰ .

Вказаний відеозапис є належним доказом, оскільки на ньому чітко зафіксований факт проходження огляду на стан сп`яніння та встановлення факту перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, вказані обставини ОСОБА_1 у встановленому процесуальним законом порядку не спростовані.

Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що наданий диск, на якому знаходяться електронні файли, не підписаний цифровим підписом, а тому не є належним доказом по справі, підлягають відхиленню з огляду на таке.

По-перше, посилання захисника на правове обґрунтування за положеннями Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) не може бути застосоване у справах про адміністративні правопорушення, які розглядаються за положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

По-друге, відповідно до ст.7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Наданий до матеріалів справи носій інформації (оптичний диск) є оригіналом електронного документу, який не потребує додаткового завіренням електронним підписом, що також не передбачено ні Законом України " Про поліцію", ні ст.266 КУпАП.

Доводи апелянта щодо здійснення відеозапису не безперервно не впливають на правильність висновку суду першої інстанції щодо наявності складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Апеляційний суд наголошує, що в даній справі вказане захисником недотримання принципу безперервності відео фіксації, неповнота відеозапису, не впливає на повноту, всебічність та об`єктивність з`ясування обставин по справі та доведеності факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки інші докази, досліджені апеляційним судом, зокрема письмові пояснення ОСОБА_1 в сукупності зі змістом відеозапису, надають можливість суду встановити обставини справи, та підтвердити обставини події правопорушення.

Так, відеозаписи розпочинаються з моменту початку виконання поліцейськими своїх службових обов`язків, на них зафіксовано, як поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній погодився. Відеозапис складається з декількох фрагментів, які в цілому відображають послідовність дій поліцейських, що вірно встановлено судом першої інстанції. Зокрема, зафіксована процедура проведення огляду ОСОБА_1 на місці зупинки зі згоди водія за допомогою газоаналізатора Драгер, результат огляду та процедура ознайомлення із складеними адміністративними матеріалами.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаного відеозапису стороною захисту не надано. Не встановлено таких і під час апеляційного розгляду справи.

Посилання захисника на проходження огляду та складання направлення після складання протоколу спростовуються наявними матеріалами справи. Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №067287 вбачається його складання 18.03.2023 о 9.59 год (а ні 9.39 як зазначив захисник). Результат огляду на газоаналізаторі виявлено о 09.56 год., відразу ж розпочато складання направлення о 09.56 год. Відтак, проведення огляду було здійснено послідовно у встановленому порядку.

Доводи апеляційної скарги щодо непогодження ОСОБА_1 з результатами огляду на місці не підтверджені жодним доказом та спростовуються наявними відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 не висловлював працівникам поліції свою незгоду з результатами огляду та підписав адмінматеріали, в тому числі:

- роздруківку з результатами Драгеру (а.с.10),

- акт огляду, в якому в графі «З результатами огляду на стан сп`яніння згоден» проставлені ПІБ та підпис ОСОБА_1 (а.с.11),

- власні письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких також зазначено, що з результатами Драгеру (0,66 ‰) згоден, проходити тест на сп`яніння в медичному закладі відмовився (а.с.8).

За положеннями п.6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП (п.7 розділ 1 Інструкції).

З наявних в матеріалах відеозаписів встановлено, що водій на пропозицію поліцейського пройти огляд на газоаналізаторі Drager погодився, пройшов огляд, не заперечував вживання алкогольних напоїв напередодні, ознайомлений з результатом огляду. При цьому, ОСОБА_1 не висловлював незгоду з результатами огляду, проведеного поліцейським, письмово погодився з результатами огляду на місці та відмовився від огляду в медустанові.

Враховуючи наведене, положення ст.266 КУпАП, п.7 Розділу 1 Інструкції, у поліцейського не було правових підстав для проведення огляду водія у закладах охорони здоров`я. Огляд проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у відповідності до норм діючого законодавства України.

Посилання апелянта щодо не вручення ОСОБА_1 копії акту огляду не спростовують висновок суду щодо наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги щодо не зазначення в акті огляду про згоду з результати такого огляду, оскільки в графі «З результатами огляду на стан сп`яніння згоден» проставлені ПІБ та підпис ОСОБА_1 (а.с.11).

Доводи скарги щодо складання протоколу в порушенні вимог ст.256 КУпАП за відсутності ОСОБА_1 безпідставні та ґрунтуються на суб`єктивному тлумачення правової норми.

Так, ст.256 КУпАП регламентує зміст протоколу про адміністративне правопорушення. Положення вказаної норми не зобов`язує працівників поліції складати протокол у присутності особи, що притягується до відповідальності. Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до норм ст.256 КУпАП.

Доводи апелянта про не надання до матеріалів справи носія, на який безпосередньо здійснений відеозапис не ґрунтуються на відповідній правовій основі.

Посилання захисника на відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення підпису ОСОБА_1 спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №067287 від 18.03.2023, де в графах «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» та «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 розписався, що також підтверджується наявними відеозаписами.

Доводи про не роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення від 18.03.2023, який підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень, та в якому зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП (а.с.1). Крім того, у письмових поясненнях від 18.03.2023 ОСОБА_1 розписався про роз`яснення йому положень ст.63 Конституції України (а.с.8).

Також не знайшли свого підтвердження посилання апелянта на не зазначення в протоколі приладу, за допомогою якого здійснювався огляд. У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №067287 від 18.03.2023 зазначено, що огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу Drager Alcotest 6810 (а.с.1).

Не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи посилання захисника, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення, що він був пасажиром, а автомобілем керувала його жінка.

Так, на відео дійсно не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Однак, звідеозапису встановлено, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом та факт вживання алкогольних напоїв напередодні. Він, визнаючи факт керування, намагався «щось вирішити» з працівниками поліції.

Щодо посилання апелянта на керування транспортним засобом ОСОБА_2 (жінка ОСОБА_1 ) судом першої інстанції надана належна оцінка вказаному, а також показам свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з цього приводу.

Враховано, що ОСОБА_2 не отримувала посвідчення водія, в автошколі не навчається, власного автомобіля немає та відповідно досвіду керування автомобілем також немає.

З дослідженого відеозапису вбачається, що автомобіль FAW «СA 1031», державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться на узбіччі дороги, біля якого, а саме з водійської сторони, ОСОБА_1 шукає свої речі, а ОСОБА_2 перебуває на пасажирському сидінні, а не за кермом даного автомобіля. На відеозаписах ОСОБА_1 не зазначав, що транспортним засобом керував інший водій, а саме його жінка, яка також не заявляла, що вона керувала транспортним засобом. Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується його письмовими поясненнями від 18.03.2023, які ним підписані.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються серед іншого і протоколом про адміністративне правопорушення.

Наявний в матеріалах справи протокол ОСОБА_1 підписав, зауважень щодо не керування ним транспортним засобом в день події не зазначив.

Слід зазначити, що, пред`явивши працівникам поліції тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, ОСОБА_1 підтвердив факт керування ним транспортним засобом.

Крім того, 18.03.2023 складено дві постанови про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст.125 (керування транспортним засобом за межами населеного пункту без ближнього світла фар) та ч.1 ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом, не маючи полісу обов`язкового страхування), які підписані ОСОБА_1 , копії яких ним отримані та не скасовані у встановленому законом порядку.

Отже, наведене в сукупності свідчить, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в день події.

Доводи апелянта щодо невідповідності дат калібрування алкотестера, що зазначені у роздруківці результату огляду, сертифікаті та свідоцтві, не спростовують висновки суду першої інстанції з огляду на таке.

У п.5 розділу 2 наказу МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452/735 встановлено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З наявних відеозаписів встановлено, що ОСОБА_1 не висловлював не згоду з результатом пройденого тесту, не заявляв вимогу про надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку, відтак слід констатувати, що дані про рівень алкоголю є такими, що отримані в установленому законом порядку, є об`єктивними та відповідають фактичним обставинам.

Крім того, згідно з Наказом Мінекономрозвитку України №1747 від 13.10.2016 року «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, становить 1 рік.

За роздруківкою результату тесту останнє калібрування спеціального технічного засобу - приладу Драгер моделі Alkotest 6810 серійний номер ARCD-0538, з використанням якого проводився 18.03.2023 року огляд ОСОБА_1 , проведено 25.04.2022, а за сертифікатом калібрування алкотестера та свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - 26.05.2022 (а.с.10,13).

Вказані розбіжності не спростовують результати тесту, проведеного 18.03.2023, оскільки проведений в межах річного міжповірочного інтервалу.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Доводи апеляційної скарги спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Враховуючи положення ст.251 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду

постановив:

Клопотання захисника Осокіна Сергія Юрійовича задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Фрунзівського районного суду Одеської області від 16 червня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника Осокіна Сергія Юрійовича залишити без задоволення.

Постанову Фрунзівського районного суду Одеської області від 16 червня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Артеменко