Справа № 642/3405/23
Провадження № 3/642/1278/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 року м.Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Петрової Н.М.

за участю секретаря судових засідань Усиченко К.І.

захисника адвоката Красина С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , п/в НОМЕР_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

27 червня 2023 року до Ленінського районного суду м.Харкова надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №225999 від 19.06.2023 року, відповідно до якого 18.06.2023 року о 22 годині 54 хвилин за адресою: м. Харків, вул. Золочівська, буд.24, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 110307», державний номерний знак « НОМЕР_2 » в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія, у встановленому законом порядку, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» за адресою: м.Харків, вул.Ахієзерів,18А та підтверджується висновком № 1470 від 19.06.2023 (0,33%).

Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні представник правопорушника ОСОБА_1 - адвокат Красина С.М., який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 19.07.2023, заявив клопотання про закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В протоколі про адміністративне правопорушення Серії ААД №225999 від 19.06.2023 ОСОБА_1 не визнав свою провину, вказав, що правил дорожнього руху не порушував, не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Клопотання обґрунтовано тим, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції безпідставно. Крім того захисник звернув увагу суду на той факт, що відповідно до відеозапису з бодікамери №471571 про подію від 19.06.2023 ОСОБА_1 не відмовлявся пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я на стан сп`яніння, а напроти, наполягав для проходження такого огляду. До того ж, ані протокол про адміністративне правопорушення, ані відеозапис не містить підтвердження роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в протоколі відсутній його підпис про те, що права йому роз?ясненні. Відеозапис у матеріалах адміністративного провадження йде певними періодами між якими є періоди, відеозйомка яких відсутня, у зв?язку з чим порушено вимогу щодо обов?язковості та повноти відеофіксації. Звернув увагу суду, що матеріали справи не місять взагалі направлення працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 до медичного закладу КНП ХОР «ОНД» для проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння. В медичному закладі було порушено процедуру проведення огляду на визначення стану сп`яніння, не забезпечено проведення передбачених законом лабораторних досліджень.

Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1470 від 19.06.2023 проведений з порушенням вимог п.5 ст. 266 КУпАП, а саме: наявність етанолу в крові ОСОБА_1 внесено до акту на 15 хв.раніше, ніж відібрано зразки сечі для проведення лабораторних досліджень. Також зазначає, що процедуру лабораторного дослідження крові проведено з порушенням, оскільки апарат, на якому проводилося дослідження не пройшов належну повірку та калібровку, на підтвердження цього адвокатом Красиною С.М. направлено адвокатський запит до КНП ХОР «ОНД» з проханням повідомити, який метод дослідження крові ОСОБА_1 було застосовано, яке обладнання для цього використовувалось, чи має це обладнання сертифікат відповідності та свідоцтво на повірку робочого засобу вимірювальної техніки, з наданням копій вказаних документів і роздруківкою чеку з результатами дослідження. У відповіді КНП ХОР «ОНД» від 01.09.2023 р., зазначено, що лабораторне дослідження зразку крові ОСОБА_1 проводилось за допомогою газового хроматографу «Кристал 2000» методом газо-рідинної хромотографії алкілнітритним методом, за допомогою газового хроматографу «Кристал 2000», до відповіді надано завірену копію повірочного свідоцтва №84057/1 від 25.10.2022 року, відповідно до якого хроматограф газовий «Кристалл 2000» пройшов процедуру повірки і відповідає вимогам стандартної операційної процедури №1-1 Виявлення спирту етилового в крові і сечі, 2020 р. Про те, ознайомившись з переліком закупівель, здійснених КНП ХОР «ОНД», за допомогою сайту «https://zakupki.prom.ua/» за період часу з 01.01.2022 по 31.12.2022 року, встановлено, що закупка вказаної послуги не проводилась, про те в жовтні місяці вказаним закладом проводилась закупка послуги: «повірка, І послуга Періодична повірка хроматографа газового «Кристал 2000М».

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши заперечення захисника, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя приходить до наступного висновку.

Положеннями ст.245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначені в статті 280 КУпАП, зокрема орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Натомість, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N 7460/03), «Бантиш та інші проти України» (заява №13063/18); «Михайлова проти України» (№ 10644/08, 06 березня 2018 року) беручи до уваги серйозність передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, розглядаючи таку справу, орган повинен забезпечити законність при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Так, у рішенні по справі «Кобець проти України» («Kobets v. Ukraine») no. 16437/04 ECHR 14.02.2008 у §43 зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, провадження № 51-597км17, ЄДРСРУ № 75286445).

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно пункту 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд зазначає, що суб`єктом правопорушення за статтею 130 КУпАП є саме водії транспортних засобів, які відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України керують ними, маючи посвідчення водія відповідної категорії, або які навчають керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Крім того, об`єктивна сторона правопорушення має містити не лише зазначена виду сп`яніння, а також має бути зазначено час та місце вчинення правопорушення.

Частина 3 ст. 266 КУпАП передбачає, що в разі не згоди водія з результатами огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений у ст. 266 КУпАП, та також передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (надалі Порядок).

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Так, в судовому засіданні під час дослідження матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №225999 від 19.06.2023 року, а також з відеозаписів БК 471571, встановлено, що ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння водію, якого було зупинено, на що той погодився. Результат огляду згідно висновку щодо результатів медичного огляду від 19.06.2023 № 1470 складає 0,3% проміле.

Статтею 8 пунктом 5 Венської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г. чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг. на літр повітря, що видихається.

Відповідно до висновку № 1470 від 19.06.2023, результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння становить 0.33%, що не перевищує допустиму норму алкоголю, оскільки є меншою за 0,5 мг на літр крові, як вказано в п. 6 ст. 8 Конвенції.

Також, судом досліджено дані щодо порушення процедури лабораторного дослідження.

Так, у відповіді КНП ХОР «ОНД» на адвокатський запит від 01.09.2023 року зазначено, що лабораторне дослідження крові ОСОБА_1 проводилось за допомогою газового хроматографу «Кристал 2000» методом газо-рідинної хроматографії алкілнітритним методом, за допомогою газового хроматографу «Кристал 2000», до відповіді надано завірену копію повірочного свідоцтва № 84057/1 від 25.10.2022 року.

Згідно копії повірочного свідоцтва № 84057/1 від 25.10.2022 року хромотограф газовий «Кристали 2000» пройшов процедуру повірки та відповідає вимогам стандартної операційної процедури №1-1 виявлення етилового, метилового, пропілового, ізопропілового, бутилового, ізобутилового, амілового, ізоамілового спиртів і визначення етилового спирту в крові і сечі, 2020 р.

Але, згідно з переліком закупівель за допомогою сайту «https://zakupki.prom.ua/», здійснених КНП ХОР «ОНД» за період часу з 01.01.2022 по 31.12.2022 вбачається, що закупка вказаної послуги не проводилась, але в жовтні 2022 року КНП ХОР «ОНД» проводилась закупка послуги «повірка, 1 послуга Періодична повірка хроматографа газового «Кристал 2000М».

Отже, дослідження проводилось за допомогою газового хроматографу офіційна повірка якого не проходила через процедуру офіційної закупівлі, що підтверджується ненаданням сертифікату відповідності, даних одержаних при повірці приладу, які мають зазначатися на оборотній стороні свідоцтва на повірку або у додатку на окремих аркушах, а також роздруковано чеку з результатами дослідження аналізу №1045 від 19.06.2023.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду (пункт 16 Інструкції).

Пунктом 22 Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Отже, лабораторне дослідження крові фактично проводилося на апараті, який не пройшов належну повірку та калібровку, акт медичного огляду №1470 містить у собі суперечливі відомості, внаслідок чого висновок щодо результатів медичного огляду є неналежним та недопустимим доказом.

Таким чином, результати огляду на стан сп`яніння, проведеного відносно ОСОБА_1 , згідно висновку від 19.06.2023 року вважаються недійсним в силу положень п.16, 22 Інструкції.

Крім того, згідно роз`яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247 і 280 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме ст.256, детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення. Також ці питання врегульовані і галузевими нормативно-правовими актами, органу які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, у даному випадку Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Відповідно до положень ст.255 КУпАП складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст.130 КУпАП, віднесено до компетенції органів внутрішніх справ (Національної поліції), які на виконання вимог ст.256 КУпАП, повинні перевірити та зазначити в протоколі відомості, необхідні для вирішення справи.

Сам протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №225999 від 19.06.2023 не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №225999 від 19.06.2023 відносно ОСОБА_1 складено без залучення свідків, за відсутності підтвердження виявлення у нього на місці зупинки ознак алкогольного сп`яніння, за відсутності підтвердження наявності підстав для зупинення транспортного засобу, за відсутності направлення до медичного закладу, суду також не надано документального підтвердження правомірності такої його зупинки.

До того ж, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Таким чином, суд суд вимушений погодитись з доводами захисника ОСОБА_1 адвоката Красина С.М. про неправомірність й безпідставність зупинки поліцейським водія ОСОБА_1 , що суперечить ЗУ «Про дорожній рух» й ПДР, і є підставою вважати всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, в тому числі процедура огляду водія, неправомірними за правовим принципом «плодів зіпсованого дерева».

Крім того, суд враховує доводи адвоката Красина С.М. щодо небезперервності відеозапису з бодікамери поліцейського, оскільки вказаний відеозапис, який долучено до матеріалів справи, містить необхідні факти, які мають важливе значення при розгляді даної справи та з якими законодавство пов`язує настання відповідальності за вчинене правопорушення.

Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 № 1026 передбачена безперервність здійснення відеозапису під час виконання поліцейськими своїх службових обов`язків.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що результати огляду на стан сп`яніння, проведеного відносно ОСОБА_1 згідно акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння №1470, вважаються недійсними, в силу положень ч.5 ст.266 КУпАП.

Згідно положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого (п. 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barberа, Messeguе and Jabardo v. Spain) від 06 грудня 1988 року, п. 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» (Janosevic v. Sweden) від 23 липня 2002 року).

Вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України закріплено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не підтверджується належними та допустимими доказами по справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, встановлені обставини справи, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130, ст. ст.247,283-284КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя Наталя ПЕТРОВА