Справа №478/1250/23 пров. №3/478/459/2023
П о с т а н о в а

І м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2023 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П., за участю секретаря Поліщук С.П. розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Донецька, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , військовослужбовця - солдата, стрільця - помічника гранатометника стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.17219 КУпАП,

В с т а н о в и в:

19 вересня 2023 року о 07 год 00 хв. солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_2 , діючи протиправно, в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст.9, 11, 16, 17, 21, 22, 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.14 розділу І, п.2 розділу Х «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї і боєприпасів у Збройних Силах України», п.п.3, 11 Порядку застосування зброї і бойової техніки з`єднаннями, військовими частинами і підрозділами Збройних Сил України під час виконання ними завдань щодо відсічі збройної агресії проти України, п.3.1 Наказу начальника Генерального штабу Збройних Силах України №364 від 29 липня 2016 року «Про затвердження порядку використання військовослужбовцями Збройних Сил України засобів захисту та статусу зарядженості зброї відповідно до ступеня загрози», перебуваючи в місці тимчасової дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), порушив правила поводження зі зброєю, а саме не впевнившись, що закріплений за ним автомат Калашникова АК-74 № НОМЕР_3 перебуває на запобіжнику, знімаючи зброю з плеча, здійснив чотири постріли, внаслідок чого отримав вогнепальне кульове наскрізне поранення м`яких тканин правої стопи, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.17219 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце і час розгляду справи був сповіщений належним чином, однак від нього надійшла телефонограма про можливість розгляду справи в його відсутність, з протоколом згоден, свою вину визнає, просить суворо не карати та призначити покарання у виді штрафу мінімального розміру.

Дослідивши матеріали справи, приходжу такого висновку.

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Статтею ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Відповідно до ч.1 ст.17219 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за порушення правил поводження із зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, а також з радіоактивними матеріалами.

Диспозиція ч.2 ст.17219 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Стаття 1 Закону України «Про оборону України» розкриває поняття терміну «особливий період», - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року за №2102-IX, у зв`язку з широкомасштабною військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на всій території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжений відповідними Указами Президента України, в тому числі і Указом Президента України №451/2023 від 26 липня 2023 року, строк дії воєнного стану в України продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, тобто до 15 листопада 2023 року.

Статтями 9, 11, 16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою визначеними статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст.ст.1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися всіх порядків і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Згідно ст.ст.20-22 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці під час виконання службових обов`язків мають право застосовувати заходи фізичного впливу, а також носити, зберігати та застосовувати спеціальні засоби, зброю в порядку, встановленому законодавством.

Застосування заходів фізичного впливу, спеціальних засобів та зброї допускається, якщо інші заходи виявилися неефективними або якщо через обставини застосування інших заходів є неможливим.

Застосуванню зброї, за винятком випадків раптового нападу, нападу із застосуванням бойової техніки, транспортних засобів, літальних апаратів, морських і річкових суден, втечі з-під варти зі зброєю або за допомогою транспортних засобів під час руху, повинно передувати попередження про намір застосовувати зброю і постріл угору.

У разі застосування і використання зброї військовослужбовець зобов`язаний вжити всіх заходів для того, щоб не було завдано шкоди стороннім особам.

Військовослужбовці мають право застосовувати спеціальні засоби, засоби фізичного впливу та зброю особисто або у складі підрозділу:

-для захисту свого здоров`я і життя, а також здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами й засобами захистити їх у даній ситуації неможливо;

-для затримання особи, яку застали при вчиненні тяжкого злочину та яка намагається втекти або яка чинить збройний опір, намагається втекти з-під варти, а також для затримання озброєної особи, яка загрожує застосуванням зброї та інших засобів, що становить загрозу для життя і здоров`я військовослужбовця чи інших осіб;

-для відбиття нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, а також для звільнення цих об`єктів у разі захоплення;

-у разі спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, якщо іншими способами і засобами неможливо припинити цю спробу.

Пунктами 3, 11 Порядку застосування зброї і бойової техніки з`єднаннями, військовими частинами і підрозділами Збройних Сил під час виконання ними завдань щодо відсічі збройної агресії проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року №828, встановлено, що військовослужбовці, командири з`єднань, військових частин і підрозділів Збройних Сил, які застосовують зброю та/або бойову техніку, повинні керуватися принципами, що ґрунтуються на загальновизнаних нормах міжнародного гуманітарного права:

-неминучості - застосування зброї та/або бойової техніки в разі, коли це є абсолютно очевидним та необхідним;

-військової необхідності - застосування зброї та/або бойової техніки в разі, коли іншими способами реалізувати право на самооборону та/або виконати поставлені завдання неможливо;

-пропорційності - застосування зброї та/або бойової техніки тією мірою, якою це необхідно для досягнення мети самооборони та/або виконання поставлених завдань, якщо це не завдасть стороннім особам і цивільним об`єктам надмірної шкоди порівняно з очікуваними конкретними військовими перевагами.

Застосування зброї та/або бойової техніки повинно здійснюватися таким чином, щоб завдати мінімальної шкоди в кожній конкретній ситуації.

Військовослужбовець, який виконує завдання щодо відсічі збройної агресії проти України, а також під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у складі з`єднання, військової частини, підрозділу або самостійно, має право самостійно прийняти рішення про застосування зброї та/або бойової техніки відповідно до вимог цього Порядку з подальшим обов`язковим повідомленням безпосередньому командирові (начальникові) під час:

-індивідуальної самооборони;

-захисту здоров`я і життя інших військовослужбовців та/або цивільних осіб.

Окрім того, п.14 розділу І «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї і боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 20 жовтня 2015 року №569, передбачена заборона під час поводження зі стрілецькою зброєю безпідставно спрямовувати її у бік людей, тварин, транспорту, будинків, інших будівель, споруд та заборона тримати палець на спусковому гачку без необхідності.

Відповідно до п.3.1 Наказу начальника Генерального штабу Збройних Силах України №364 від 29 липня 2016 року «Про затвердження порядку використання військовослужбовцями Збройних Сил України засобів захисту та статусу зарядженості зброї відповідно до ступеня загрози» особовий склад повинен забезпечити свій захист і відповідний статус зарядженості зброї відповідно до коду ступеня загрози, який доводиться до всього особового складу встановленим сигналом.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №ОДМ-939 від 06 жовтня 2023 року, 19 вересня 2023 року о 07 год 00 хв. солдат ОСОБА_1 , під час виконання обов`язків військової служби, перебуваючи поблизу н.п. Казанка Баштанського району Миколаївської області, не впевнившись, що закріплений за ним автомат Калашникова АК-74 № НОМЕР_3 перебуває на запобіжнику, знімаючи зброю з плеча, здійснив чотири постріли, внаслідок чого отримав вогнепальне кульове наскрізне поранення м`яких тканин правої стопи, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.17219 КУпАП.

Протокол містить і відмітку про роз`яснення положення ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Протокол підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.

В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначив, що з проколом ознайомлений, обставини зазначені в протоколі відповідають дійсності, вину визнає, проссе суворо не карати, про що мається підпис.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , які маються в матеріалах справи, вбачається, що дійсно 19 вересня 2023 року він разом із своїм підрозділом перебуваючи поблизу смт. Казанка Баштанського району Миколаївської області виконував обов`язки військової служби. З цією метою за ним була закріплена особиста зброя - автомат Калашникова АК-74 № НОМЕР_3 та 4 споряджені набоями магазини. Правила поводження зі зброєю та відповідальність за їх порушення йому були доведені та зрозумілі. Того ж дня його було доставлено до військової частини НОМЕР_4 для надання медичної допомоги. Після чого направлено на стаціонарне лікування, виписаний з медичного закладу 06 жовтня 2023 року. Зазначив, що умислу щодо самоскалічення, з метою ухилення від військової служби, в нього не було.

З виписки №14709 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 21 вересня 2023 року по 06 жовтня 2023 року перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради. Діагноз: Вогнепальне кульове наскрізне поранення н/З правої гомілки з частковим пошкодженням Ахілового сухожилля. Стан після ПХО від 19 вересня 2023 року.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. У судді відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Сукупність досліджених доказів, їх оцінка свідчать про те, що солдат ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем, в умовах особливого періоду, порушив правила поводження із зброєю, тому приходжу висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.17219 КУпАП.

За таких обставин, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.17219 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який вперше притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вбачається доцільним накласти на нього стягнення у виді штрафу, оскільки цей вид покарання в даному випадку буде необхідною мірою відповідальності та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП суд стягує з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп.

Керуючись ст.ст.40-1, 276-280, 283-285 КУпАП, суддя

П о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.17219 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір на користь держави в сумі 536 грн 80 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.П. Сябренко