Номер провадження: 33/813/1572/23
Номер справи місцевого суду: 503/738/23
Головуючий у першій інстанції Вороненко Д.В.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Подуст Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кодимського районного суду Одеської області від 20 липня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Кодимського районного суду Одеської області від 20.07.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн (а.с.12-16).

ОСОБА_1 визнано винним у порушенні вимог п.2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.01.2001 №1306 (далі-ПДР), які полягали в тому, що він 17.06.2023 о 16.36 керував транспортним засобом Ява 350 (мотоцикл), реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул.Шевченка в с.Пиріжна, Подільського району, Одеської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на приладі Драгер під відео, результат огляду 2,36 о/оо.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову Кодимського районного суду Одеської області від 20.07.2023 і закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Скарга обґрунтована тим, що:

- огляд на стан сп`яніння водія проведений з порушенням, оскільки не були присутні свідки;

- у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури огляду і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я;

- йому ( ОСОБА_1 ) не була показана процедура розпакування мундштука;

- суд розглянув справу з порушенням правил підсудності, оскільки за ч.2 ст.276 КУпАП справа могла бути розглянута за місцем проживання порушника, який проживає у м.Одесі;

- справа розглянута судом поверхово, без врахування особи порушника, його майнового стану, пом`якшуючих обставин тощо. В матеріалах справи відсутні документи на підтвердження місця роботи, професії, характеристика особи, сімейний стан порушника;

- не застосовувалась проба за допомогою трубки «Контроль тверезості» у відповідності до Інструкції про направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

У судове засідання апеляційної інстанції 09.10.2023 ОСОБА_1 , будучі належним чином повідомленим про розгляд справи засобами телефонного зв`язку, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав.

Апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26.04.2007). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Поряд з цим, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04).

За змістом ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

При встановлених обставинах, неявка ОСОБА_1 не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №320580 від 17.06.2023, яким зафіксовано, що водій ОСОБА_1 17.06.2023 о 16.36 керував транспортним засобом «Ява 350» (мотоцикл), реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул.Шевченка в с.Пиріжна, Подільського району, Одеської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на приладі Драгер під відео, результат огляду 2,36 о/оо. Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 (а.с.2);

- роздруківкою результатів освідування за допомогою алкотестера «Драгер», відповідно до якої результат складає 2,36 ‰ та яка підписана ОСОБА_1 (а.с.3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підписаний ОСОБА_1 із зазначенням : «З результатом згоден» (а.с.4);

- поясненнями ОСОБА_1 від 17.06.2023, в яких він підтвердив, що перебував в с.Козацьке Вінницької області, де вжив невелику кількість алкоголю, після чого поїхав в с.Пиріжна Подільського району, де його було зупинено працівниками поліції, які запропонували пройти тест на стан сп`яніння на місці. Результат 2,36 о/оо (а.с.5);

- відеозаписами нагрудної камери поліцейських, якими зафіксовано зупинення працівниками поліції водія мотоциклу за порушення вимог п.2.3 г ПДР, а саме: під час руху на мотоциклі у водія та пасажира відсутні мотошоломи. Під час спілкування працівниками поліції встановлено особу водія, у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, з огляду на що йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Drager, на що водій погодився. За результатами тесту на газоаналізаторі «Драгер» встановлено у водія 2,36 ‰ алкоголю, що підтверджується роздруківкою газоаналізатора. При цьому, ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом та вживання алкоголю напередодні події (а.с.7);

- довідкою інспектора САП Подільського РУП ГУНП в Одеській області капітана поліції О.Тихонової від 21.06.2023 про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с.6).

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Порядок проходження огляду особами, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст.266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Так, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи з нагрудних камер щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 .

Долучені відеозаписи відображають події щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом та проходження огляду на стан сп`яніння на місці зі згоди водія та результат огляду- 2,36 ‰ та є належним доказом у справі.

Вказаний відеозапис є належним доказом, оскільки на ньому чітко зафіксований факт проходження огляду на стан сп`яніння та встановлення факту перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, вказані обставини ОСОБА_1 у встановленому процесуальним законом порядку не спростовані.

Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення процедури огляду є необґрунтованими.

Так, доводи щодо незалучення свідків під час огляду не приймаються судом до уваги, оскільки приписи ст.266 КУпАП вимагають залучення свідків лише в разі неможливості застосування поліцейським технічних засобів відеозапису. В даному випадку події, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення та зафіксовані за допомогою технічного засобу, матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, а відтак залучення двох свідків при проходженні ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння не вимагалось.

При цьому, слід зазначити, що КУпАП має вищу силу, аніж Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому поліцейські мали альтернативне право фіксувати подію на камеру або за відсутності такої залучати свідків.

Посилання апелянта на те, що йому не було запропоновано працівниками поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я не ґрунтуються на правовій основі.

За положеннями п.6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП (п.7 розділ 1 Інструкції).

З наявних в матеріалах відеозаписів встановлено, що водій на пропозицію поліцейського пройти огляд на газоаналізаторі Drager погодився, пройшов огляд, не заперечував вживання алкогольних напоїв напередодні, ознайомлений з результатом огляду. При цьому, ОСОБА_1 не висловлював незгоду з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Враховуючи наведене, положення ст.266 КУпАП, п.7 Розділу 1 Інструкції, у поліцейського не було правових підстав для пропозиції водієві пройти огляд у закладах охорони здоров`я. Огляд проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у відповідності до норм діючого законодавства України.

Доводи апелянта щодо відсутності в матеріалах справи направлення на огляд не мають правового значення.

По-перше, апелянт посилається на відсутність направлення на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, в той час як у водія працівниками поліції виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а ні наркотичного.

По-друге, відсутність направлення до медичного закладу не може свідчити про порушення процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення його результатів, адже ОСОБА_1 не заперечував результатів проведеного на місці зупинки огляду на стан сп`яніння, а тому й не направлявся на проходження огляду до медичного закладу, що повністю узгоджується з вимогами Інструкції.

Відносно доводів щодо не ознайомлення водія з процедурою розпакування мундштука перед проведенням огляду слід зазначити, що під час огляду за допомогою технічного приладу «Drager» ОСОБА_1 своїх заперечень проти умов експлуатації зазначеного приладу, не висловлював.

Слід відмітити й те, що ОСОБА_1 , підписуючи протокол про адміністративне правопорушення та роздруківку технічного приладу з результатами огляду, будь-яких зауважень чи заперечень щодо суті інкримінованого йому правопорушення, дій працівників поліції, процедури проходження огляду на стан сп`яніння не висловив, що не дає підстав вважати, що працівниками поліції якимось чином при проведенні огляду на стан сп`яніння було порушено вимоги чинного законодавства.

Більш того, в роздруківці результатів освідування за допомогою алкотестера «Драгер» ОСОБА_1 розписався про згоду з результатами такого огляду та надав окремі письмові пояснення по суті правопорушення.

З наявних відеозаписів встановлено, що ОСОБА_1 не висловлював не згоду з результатом пройденого тесту, не заявляв вимогу про надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку, відтак слід констатувати, що дані про рівень алкоголю є такими, що отримані в установленому законом порядку, є об`єктивними та відповідають фактичним обставинам.

Доводи апелянта щодо не застосовування проби за допомогою трубки «Контроль тверезості» у відповідності до Інструкції про направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів не ґрунтуються на правовій основі, оскільки вказана інструкція втратила чинність на підставі Наказу Міністерства внутрішніх справ України за №81/261/712/5 від 21.04.2009 року.

Доводи апелянта щодо порушення правил підсудності є необґрунтованими з огляду на таке.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Місце вчинення правопорушення у цій справі с.Пиріжна - село Кодимської міської громади у Подільському районі Одеської області, Україна.

Відтак, справа у відповідності до вимог ч.1 ст.276 КУпАП підсудна Кодимському районному суду Одеської області.

Посилання апелянта на положення ч.2 ст.276 КУпАП не приймається судом до уваги, оскільки вказана норма застосовується лише щодо справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм). У цій ж справі ОСОБА_1 інкреміновано правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, що не регулюється положеннями ч.2 ст.276 КУпАП.

Доводи апелянта щодо розгляду справи судом першої інстанції поверхово спростовуються матеріалами справи та ґрунтуються на суб`єктивній оцінці апелянта.

Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції.

Слід зазначити, що чинним законодавством не передбачена обов`язкова наявність в матеріалах справи документів щодо місця роботи, професії, характеристики, сімейного стану особи, яка притягується до відповідальності. Докази суду надають учасники справи. Суд не може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених законом. За клопотанням особи, яка притягається до відповідальності, вказані документи могли бути залучені до справи, однак такого клопотання ОСОБА_1 заявлено не було.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Доводи апеляційної скарги спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Враховуючи положення ст.251 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кодимського районного суду Одеської області від 20 липня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Артеменко