Провадження № 3/734/2865/23 Справа № 734/3896/23
ПОСТАНОВА

іменем України

16 жовтня 2023 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Бузунко О. А., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 20 серпня 2023 року о 20 годині 00 хвилин за адресою АДРЕСА_1 умисно висловлювала погрози, давала ляпаси, кусала свого чоловіка ОСОБА_2 , що проживає разом із нею за вище вказаною адресою, чим спричинила психологічне та фізичне насильство.

ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 05, 10, 16 жовтня 2023 року, не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася за допомогою sms-повідомлення на номер телефону, вказаний в протоколі (на підтвердження правильності зазначення даних ОСОБА_1 поставила свій підпис), причини неявки суду не повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Про те, що справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності буде розглядатися Козелецьким районним судом Чернігівської області, ОСОБА_1 була обізнаний ще під час складення протоколу.

Слід зазначити, що відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності, так й самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»).

За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно з вище вказаним протоколом про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Разом з тим, дана норма Закону передбачає адміністративну відповідальність за вчинення особою, домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. п. 3, 4, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів наявності в діях ОСОБА_1 ознак домашнього насильства психологічного та фізичного характеру.

Протокол про адміністративне правопорушення та форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства не є самостійними доказами винуватості ОСОБА_1 , а підлягають оцінці з іншими доказами по справі.

Пояснення, додані до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , не містять інформації щодо спричинення фізичного та психологічного насильства потерпілому ОСОБА_2 , натомість містять пояснення, що ОСОБА_2 вчиняв щодо ОСОБА_1 певні дії /бив по обличчю, заламував руки, душив подушкою/.

З пояснень, наданих ОСОБА_2 , копії яких додано до протоколу, вбачається лише те, що у нього з ОСОБА_1 стався конфлікт, вона почала погрожувати /щодо чого в поясненнях інформація відсутня/, від вийшов з дому і зателефонував працівникам поліції. Тобто, з пояснень ОСОБА_2 не вбачається вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом в судове засідання викликався ОСОБА_2 , проте жодного разу не з`явився до суду. Відповідно, отримати усні пояснення ОСОБА_2 на підтвердження фактів, викладених в протоколі, не вдалося за можливе.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_1 , проте зрозуміти зміст допущеного нею домашнього насильства не вдається можливим через неякісну копію припису.

Будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 суду не надано, в судовому засіданні під час розгляду справи не здобуто.

Враховуючи викладене, вважаю недоведеною об`єктивну сторону та вину ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому є підстави провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю (недоведеністю) події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 173-2, 221, 251, 284 КУпАП

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Суддя Олена БУЗУНКО