Справа № 163/2101/23 Провадження №33/802/655/23 Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю представника митного органу Федчишиної С.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника Волинської митниці Держмитслужби Мазурка Д.С. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 21 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою провадження у справі за протоколом № 0321/20500/23 щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ознаками ч.6 ст.481 МК України закрите за відсутністю у його діях складу правопорушення.

Згідно з протоколом про порушення митних правил від 27.08.2023 № 0321/20500/23 05 квітня 2021 року через митний пост Чернігівської митниці громадянин Індії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ввіз на митну територію України легковий автомобіль «Mitsubishi Outlander», литовський номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , в митному режимі тимчасового ввезення до одного року та не вжив заходів для вчасного вивезення цього транспортного засобу і перевищив строк його тимчасового ввезення більше ніж на 30 діб, що було виявлено 27 серпня 2023 року під час слідування ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) пасажиром автобуса на виїзд з України через митний пост «Ягодин» Волинської митниці та здійснення митних формальностей з використанням баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби, чим вчинив порушення митних правил, передбачених ч.6 ст.481 МК України.

На вищевказану постанову судді Волинською митницею Держмитслужби подано апеляційну скаргу, у якій апелянт просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким визнати ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил, передбачених ч.6 ст.481 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції даної статті.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином та завчасно повідомлявся про час, дату та місце проведення апеляційного розгляду, що підтверджується листом і телефонограмою, які містяться у матеріалах справи (а.с.40-41). Жодних клопотань від нього про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши у судовому засіданні представника митниці, яка підтримала апеляційну скаргу у повному обсязі та просила скасувати постанову судді та постановити нову, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з нормами ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказані вимоги закону при постановленні рішення суддею дотримані.

Висновки судді про відсутність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються доказами, дослідженими судом.

Положення ст.103 МК України визначають, що тимчасове ввезення це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до витягу з модуля "Диспетчер зони митного контролю та Пасажирського пункту пропуску" програмного комплексу АСМО "Інспектор" вперше легковий автомобіль «Mitsubishi Outlander», номерний знак НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_2 , був ввезений на митну територію України для особистого користування на 60 днів 02 квітня 2021 року о 20:20 годині ОСОБА_3 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) та ним же вивезений за межі митної території України 05 квітня 2021 року о 13:29 годині. Після цього, уже через пів години цього ж дня, а саме 05 квітня 2021 року о 13:56 годині у базі даних значиться, що цей автомобіль ввезений на митну територію України для особистого користування терміном на один рік громадянином Індії ОСОБА_2 .

Проте вказаний витяг це єдиний доказ, на якому ґрунтується обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.

Зокрема, у письмових поясненнях та в суді першої інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, категорично заперечила свою причетність до ввезення указаного автомобіля.

Крім витягу з модуля "Диспетчер зони митного контролю та Пасажирського пункту пропуску" програмного комплексу АСМО "Інспектор", матеріали справи не містять жодних інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил, яке ставиться йому у провину.

Також матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що саме ОСОБА_1 брав на себе зобов`язання зворотного вивезення транспортного засобу під свій особистий підпис.

Не містять матеріали даної справи і доказів належності транспортного засобу ОСОБА_1 праві власності чи користування під час ввезення на митну територію України.

Згідно з нормами ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України.

З огляду на викладене, у матеріалах справи відсутні відомості про те, що саме ОСОБА_1 вчинив порушення митних правил, передбачене ч.6 ст.481 МК України, що ставиться йому в провину.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічна позиція міститься і в рішенні Європейського Суду з прав людини «Авшар проти Туреччини», в якому Суд встановив стандарт доказування «поза розумним сумнівом». Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема в рішенні «Надточій проти України» вказано, що положення Митного кодексу безпосередньо поширюються на всіх громадян, які перетинають кордон та регулюють їх поведінку шляхом застосування стягнень (штраф та конфіскація), які є як покаранням, так і стримуванням від порушення. Таким чином, митні правопорушення, які розглядаються, мають ознаки притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції.

Отже, на переконання суду апеляційної інстанції, дослідивши усі докази в справі, суддя дійшов обґрунтованого висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, а тому на підставі п.1 ст.247 КУпАП обґрунтовано та вмотивовано закрив провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Волинської митниці Держмитслужби Мазурка Д.С. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 21 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов