Справа № 462/7014/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 жовтня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , за ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 02.09.2023 о 12:30 год у м. Львові на вул. Калнишевського, 14 керував транспортним засобом Mazda, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння водій у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Крім цього, ОСОБА_1 02.09.2023 о 12:30 год у м. Львові на вул. Калнишевського, 14 керуючи транспортним засобом Mazda, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб Subaru, д.н.з. НОМЕР_2 , яку припаркувала ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 2.3Б, 13.3. Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та будучи причетним до дорожньо - транспортної пригоди, покинув місце пригоди, не повідомивши органи чи підрозділи поліції, чим порушив п. 2.10 А, Д ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У суді ОСОБА_1 дав пояснення та зазначив, що дійсно 02.09.2023 він вчинив ДТП на вул. Калнишевського, 14 у м. Львові. Так як на місці події іншого водія не було, а йому потрібно було терміново їхати додому і прийняти ліки, він залишив місце ДТП та припаркувавши свій автомобіль в дворику на вул. Калнишевського у м. Львові, пішов додому. Після того як він прийняв ліки він повернувся на місце ДТП. ОСОБА_1 визнає факт вчинення ним ДТП, однак наголошую суду на тому, що він був змушений покинути місце події для того, щоб прийняти ліки. Також зазначив, що він дійсно відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, так як він вживає певні ліки, які на його думку могли б показати наявність в його організмі наркотичних речовин. Лише з цих підстав він відмовився на вимогу поліцейського пройти огляд в медичному закладі, хоча стверджує, що жодних наркотичних засобів він не вживає.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 Бандирський А.С. пояснив, що ОСОБА_1 визнає вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, яке зафіксоване в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №507304 від 02.09.2023, однак, не визнає вчинення адміністративних правопорушень, які зафіксовані у протоколах про адміністративне правопорушення серії ААД №507305 та серії ААД №507303 і притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що після того, як 02.09.2023 року трапилась ДТП, ОСОБА_1 був змушений піти до квартири АДРЕСА_2 , в якій він проживає для того, щоб прийняти лікарські препарати. Після прийому ліків ОСОБА_1 негайно повернувся на місце ДТП, тобто він не вчиняв жодних дій, спрямованих на приховання факту ДТП або обставин її скоєння. У зв`язку з цим, поліцейськими не проводились заходи щодо встановлення (розшуку) ОСОБА_1 та (або) розшуку транспортного засобу, яким він керував. Відтак, в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП. Враховуючи вищенаведене, провадження у справі №462/7012/23 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП. Крім цього, зазначив, що дійсно на на місці ДТП працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу (алкотестера Драгер). ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд та за його результатами було встановлено, що він не перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Після цього, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. ОСОБА_1 побоювався, що в результаті огляду в медичному закладі в його організмі буде виявлено вміст лікарських засобів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а тому відмовився пройти такий огляд, так як не розумів, які юридичні наслідки матиме відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю та використовує автомобіль, зокрема для потреб свого лікування, а саме для того, щоб дістатись до медичних закладів. Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 просить накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, оглянувши відеозаписи з нагрудних камер спостереження працівників поліції, дослідивши матеріали справи, в тому числі протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД №507303 від 02.09.2023, серії ААД № 507304 від 02.09.2023, серії ААД №507305 від 02.09.2023, схему місця ДТП від 02.09.2023, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 від 02.09.2023, рапорт від 02.09.2023 вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас згідно з вимогами ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як встановлено судом та не заперечується ОСОБА_1 останній 02.09.2023 о 12:30 год у м. Львові на вул. Калнишевського, 14 керуючи транспортним засобом Mazda, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб Subaru, д.н.з. НОМЕР_2 , тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП. Свою вину у вчиненому адмністративному правопорушенні ОСОБА_1 визнав повністю, а тому суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Що стосується протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП суд виходить з наступного.

Пункт 2.10 «а» ПДР України, зобов`язує водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

За порушення вимог зазначеного пункту ПДР України передбачена відповідальність, встановлена ст. 122-4 КУпАП.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення передбачає прямий умисел.

З пояснень ОСОБА_1 встановлено, що він відчув удар та усвідомлював, що скоїв ДТП, однак свідомо поїхав з місця подія, щоб прийняти ліки.

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_1 втік з місця ДТП. На місце події його привів інший чоловік, який бачив ДТП і відразу побіг за машиною ОСОБА_1 , щоб той не зміг втекти.

Відтак, покликання адвоката, що ОСОБА_1 сам повернувся на місце ДТП спростовуються матеріалами справи, а тому, виходячи з наведеного, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.5 ПДР України, відтак розгляд справи в суді проводиться щодо з`ясування саме обставин порушення водієм вимог п.2.5 ПДР, тобто його відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, яка є однією із кваліфікуючих ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до п.2, п.4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ зазначеної вище Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, при цьому працівниками поліції ОСОБА_1 було роз`яснено про наслідки такої відмови, що підтверджуєьтся відеозаписами з нагрудних камер спостереження працівників поліції.

Щодо доводів захисника щодо приймання ОСОБА_1 лікарських препаратів, а саме Абакавіру, Ламівудину та Долутегравіру не беруться судом до уваги, так як в даній справі досліджується лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а не спростування результатів медичного огляду, який не був проведений.

Отже, вищенаведеними доказами підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що своєю чергою є підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Згідно ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір 0,2 прожиткового мінімуму працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 536,80 грн. судового збору.

Постанову може бути оскаржено протягом 10-ти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя Постигач О.Б.

Оригінал постанови