Номер провадження: 33/813/1901/23
Головуючий у першій інстанції Суворова О.В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Гуденка Д.О., розглянувши апеляційну скаргу Орловського Олега Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 по адміністративному правопорушенню передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП у відкритому судовому засіданні на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000,0 грн та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

В обґрунтування постанови суд першої інстанції зазначав, що наведені докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та свідчать, що останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив суд оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що матеріали справи містять беззперечні докази порушення вимог чинного законодавства з боку співробітників УПП в Одеській області ст. 35 ЗУ Про національну поліцію, ст.280 КУпАП, Розділу ІІІ п.9 Інстрцкції з оформлення поліцейськими. Зазначав, що відеозапис зроблений інспекторами УПП в Одеській області на бодікамери №474936,475 та будь-які інші матеріали справи не містять жодних доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Також зазначали, що ОСОБА_1 не було з боку працівників поліції запропоновано пройти освідування в медичному закладі, а в направленні на освідування відсутні реквізити уповноваженої особи на його складення. Вважали, що у працівників поліції були відсутні законні підстави зупинки ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 35 ЗУ Про національну поліцію у зв`язку з відсутністю факту зупинки останнього. Також зазначали, що працівниками поліції порушено право ОСОБА_1 на правову допомогу. Порушення поліцейським вказаних нормативно-правових актів при здійсненні огляду, направлення на огляд та оформлення його результатів, в тому числі оформлення відмови від проходження огляду, на думку скаржника, тягне за собою визнання недійсним результату огляду, порушення порядку складення протоколу і як наслідок відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.Вважали, що скоєння ОСОБА_1 проступку не доведено належними, допустимими та достатніми доказами, а усі можливості доказування у даному конкретному випадку вичерпані. Докази на які послався суд першої інстанції у постанові, є недостатніми, а інших об?єктивних доказів у справі немає та під час розгляду справи в суді першої інстанції встановлені не були, а на даний час можливості їх отримання вичерпані.

Учасники справи, були повідомлені належним чином, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторони захисту, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КупАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КупАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст.251, 252 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КупАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання даного пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, до суду надано протокол серії ААД № 533877 від 08.08.2023 року.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №533877 від 08.08.2023 року, ОСОБА_1 08.08.2023 о 00:19 год. в м.Одесі по вул. Академічній керував транспортним засобом Mersedes Benz Vito 111 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме були виявлені : різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Керування автомобілем в подальшому було передано ОСОБА_2 .. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що зібраними в порядку ст. 251 КУпАП доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №533877 від 08.08.2023 року, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Так, було встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, а також засвідчено факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП «ООМдПЗ» ООР від 08.08.2023 року 00 год 47 хв., на імя ОСОБА_1 ; відео-файлами з нагрудних відео-реєстраторів поліцейських 474936 та 475097, які містяться в матеріалах справи. З зазначених відеозаписів вбачається, що поліцейські зупинили транспортний засіб Mersedes Benz Vito 111 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого був водій ОСОБА_1 .. Суд зауважував, що автомобіль спочатку стояв на червоному сигналі світлофора , а потім при включенні зеленого світла почав рух . І в подальшому, коли автомобіль зупинився, за кермом його було виявлено ОСОБА_1 .. Інших пасажирів в автомобілі не було . Водій ОСОБА_1 довго не міг знайти своє водійське посвідчення, його мова була заплутана та не зв`язна, координація рухів порушена. На відеозаписах чітко вбачається, що працівники поліції пропонують пройти ОСОБА_1 тест на місці або проїхати до медичного закладу з метою виявлення стану алкогольного, роз`яснюючи йому права та обов`язки, однак останній відмовився від проходження декілька разів. Водій попрохав, щоб його транспортний засіб забрав колега з військової частини, на що поліцейські дочекались зазначеного водія.

Апеляційний суд з висновком суду першої інстанції погодитись не може з огляду на таке.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок).

Вимогами ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Вимогами п. п. 8, 12 Інструкції також передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що у разі непроходження огляду за допомогою технічних засобів або відмови в його проходженні, водію має бути запропоновано пройти такий огляд в закладах охорони здоров`я. Лише після відмови від проходження огляду у закладах охорони здоров`я можна констатувати наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з порушенням вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, а саме відмови в проходженні огляду на стан сп`яніння.

Оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку, пункт 6 розділу ІХ Інструкції).

Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції зобов`язаний запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.

Проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.

І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП. Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні.

Апеляційним судом досліджені відеозаписи з бодікамер, які додані до матеріалів справи та на які міститься посилання в протоколі про адміністративне правопорушення. З вказаних відеозаписів вбачається, що працівниками поліції неодноразово запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора драгер на місці зупинки транспортного засобу на що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності відмовилась.

Проте, з досліджених відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, не встановлено, що ОСОБА_1 , після відмови пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі так і не зафіксована відмова останнього від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, в цій частині доводи апеляційної скарги є слушними.

Апеляційний суд дослідивши відеозаписи додані до матеріалів справи встановив, що відеозапис розпочинається з фіксації знаходження автомобілю в нерухомому стані з увімкненими аварійним світловим сигналом (а.с.4).

Відповідно до практики Касаційного адміністративного суду в складі Верховного суду в рамках справи № 404/4467/16-а у постанові від 20.02.2019 року зазначено, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Таким чином, знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані) , особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місті водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна (рішення Волинського апеляційного суду від 14.02.2021 року у справі №165/2538/21; рішення Сумського апеляційного суду від 10.02.2021 року у справі № 589/1050/20; рішення Дніпровського апеляційного суду від 07.02.2022 року у справі № 205/5986/21; Рішення Одеського апеляційного суду від 03.11.2021 року у справі № 522/11920/21).

Враховуючи вищевикладене та досліджений відеозапис, суд апеляційної інстанції вважає твердження суду першої інстанції на те, що автомобіль з початку стояв на червоному сигналі світлофора, а потім при включенні зеленого світла почав рух, такими, що є не конкретизованим часом відеозапису або іншими обставинами та такими, що не в повному обсязі відповідають відозапису наявному в матеріалах справи.

Відповідно до п.1.10 ПДР України водій особа яка керує транспортним засобом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що зібраними доказами у матеріалах справи факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 належними та допустимими доказами у справі не встановлено, тобто в то діях ОСОБА_1 , відсутні ознаки об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст. 280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов неправильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що постанову Приморського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Орловського Олега Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2023 року -скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 01 листопада 2023 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький