МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 483/483/23 Головуючий у місцевому судді Рак Л.М.
Провадження № 33/812/434/23 Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Темнікової В.І.,

за участю секретаря - Колосовою О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 серпня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 серпня 2023 року, ОСОБА_1 13 квітня 2023 року о 22 год. 40 хв. по вул. Будівельників, 31 в м. Очакові Миколаївської області, керував автомобілем марки «ЗАЗ Ланос» номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням алкотестеру «Драгер». Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн в дохід держави.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що є військовослужбовцем, відповідно до довідки від 22.05.2023 № 628, призваний на військову службу у ЗСУ по мобілізації та проходить військову службу з 13.01.2017 по теперішній час у військовій частині НОМЕР_2 .

Вважає, що суд першої інстанції розглядаючи адміністративну справу у його відсутність взагалі не досліджував відеозапис місця події, а лише послався на нього, оскільки на диску відсутній відеозапис керування ним транспортним засобом о 22:40 год. 13.04.2023 року в м. Очаків по вул. Будівельників, 31, присутність 2-х свідків чи заявника, погодження з результатом продування алкотестера Драгер 6810 о 23 год. 10 хв. результат якого - 2,03 % за тестом № 3396, запропонування проїхати для медичного огляду до медичної установи.

Відсутній в матеріалах справи і рапорт чергового органу поліції про керування ним ТЗ о 22: 40 год. 13.04.2023 року в м. Очаків по вул. Будівельників, 31 в стані алкогольного сп`яніння.

Також зазначає, що після продуття алкотестера Драгер 6810 він був не згоден з результатом, і з цього приводу не складався акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, йому не було запропоновано проїхати до найближчого медичного закладу для проходження медичного огляду для встановлення алкогольного сп`яніння, як це передбачено інструкціями, кодексом. На відеозаписі на CD диску відсутня інформація про роз`яснення поліцейськими йому його прав та обов`язків, як це повинно бути згідно ст. 268 КУпАП.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння оформлений не належним чином, так як у якому відсутня інформація ОСОБА_2 , посада посадовця котрий такий акт складав, не має відомостей про результат технічного засобу та його результат, не вказано ОСОБА_3 особи, що оглядалась, не має його підпису про погодження з результатом не відомо яким. Відсутнє в матеріалах справи також направлення до найближчого медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що протокол він підписав лише про те, що у нього вилучені права та отримав тимчасовий дозвіл на керування ТЗ через погрози з боку поліцейських, на що суд першої інстанції не звернув уваги. Працівники патрульної поліції 13.04.2023 року незаконно примушували його до проходження медичного огляду на стан сп`яніння не у визначений вказаними статтями спосіб, що є прямим втручанням в особисте життя особи (ст. 301 ЦК України).

Посилаючись на відсутність доказів скоєння адміністративного правопорушення, а також на Конституцію України, судову практику Європейського суду з прав людини, постанови апеляційних судів України, просив закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, у тому числі телефонограмою за телефоном, вказаним ним в тексті апеляційної скарги, а також листом на електронну адресу, зазначену в його апеляційній скарзі, до судового засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не направив. Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, співставивши їх з матеріалами справи, суд апеляційної інстанції доходить наступного.

Згідно положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів. Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

Згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Розділу І п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Згідно п. 9 Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 суддею, у відповідності з ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, було повно встановлено всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 092112 від 13 квітня 2023 року та доданими до протоколу поясненнями та відеозаписом, чеком «Drager» №3396.

Так, згідно положень ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвище, адреса свідків і потерпілих, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інше. Протокол підписується особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідками та потерпілими. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 092112 від 13 квітня 2023 року, дані відображені в якому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 13 квітня 2023 року о 22:40 год в м. Очаків, вул. Будівельників, 31, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ Ланос» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, яке було встановлено за допомогою приладу алкотестер «Drager» ARAM 2313 тест №3396, результат 2,03 проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, в протоколі зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено що адміністративна справа буде розглядатись в Очаківському міськрайонному суді Миколаївської області.

Вказаний протокол складений за участю свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , власноручно ними підписаний, а також особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

Також в протоколі зазначено, що у водія ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія НОМЕР_3 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_4 .

ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення без будь-яких застережень.

Таким чином, складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції в повній мірі дотримано вимоги Інструкції № 1452/735.

Так, відповідно до пунктів 2, 3 Розділу І вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, а виявлення у особи, яка керує транспортним засобом, ознак сп`яніння через зовнішні ознаки та поведінку, що є передумовою проведення відповідного огляду, покладається на поліцейських.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

З відеозапису вбачається, що поведінка водія ОСОБА_1 давала підстави для підозри, що він перебуває в стані сп`яніння.

За такого, поліцейським обґрунтовано було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Зі згоди водія ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння проводився поліцейськими у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest» 6810, результат тесту № 3396 склав 2,03 проміле. Вказаний результат ОСОБА_1 не заперечував та підписав без зауважень.

Вказані протокол про адміністративне правопорушення та тест узгоджуються між собою та підтверджуються відеозаписом працівників поліції.

Так, з вказаного відеозапису вбачається, що поліцейський запитав ОСОБА_1 куди він їхав, на що останній повідомив, «нікуди» «розвертався». Після чого працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що є підозри що останній знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер або проїхати для проходження огляду до медичного закладу, на що ОСОБА_1 невиразною мовою спочатку відповів відмовою, а потім погодився пройти огляд на місці зупинки.

ОСОБА_1 сам розпакував одноразовий мундштук, йому було роз`яснено, як потрібно виконувати пробу. Після чого, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Drager Alcotest» 6810 результат позитивний, з показником 2.03 ‰. З вказаним результатом ОСОБА_1 було ознайомлено, на що ОСОБА_1 не висловлював незгоду з результатом Драгер, не висловлював недовіру результату та не заявляв про необхідність проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, що працівником поліції правильно розцінено, як згода з результатами застосування алкотестера Драгер .

Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Законом України від 16.02.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», внесено зміни, зокрема до ст. 266 КУпАП, що набрали чинності 17.03.2021 року, та з цього часу закон надає можливість поліцейським під час проведення огляду осіб застосовувати технічні засоби відеозапису, та лише в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Такі ж зміни були внесені в п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 808 від 05.11.2021р.

В Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду № 1103, зміни про те, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів внесені постановою КМУ № 57 від 20.01.2023р., яка набрала чинності 25 січня 2023 року.

При цьому, логічне тлумачення положень ч. 2 ст. 266 КУпАП та зазначений підзаконних актів дає підстави вважати, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису є належним та допустимим доказом під час провадження у справах за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не залежно від того, чи технічними засобами відеозапису зафіксовано сам огляд особи на стан сп`яніння, що проводився на місці, чи такими засобами зафіксовано відмову особи від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Залучення свідків до огляду на стан сп`яніння, а так само фіксації відмови водія від огляду, є обов`язковим лише у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.

Таким чином, залучення свідків до огляду на стан сп`яніння є обов`язковим лише у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.

Огляд ОСОБА_1 проводився з використанням спеціальних технічних засобів відеозапису, а тому участь свідків не була обов`язковою.

Проте, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно до яких, вони були присутні на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення на водія транспортного засобу «Део» сірого кольору. Результат продуття алкотестеру Драгер водієм ОСОБА_1 склав 2.03 проміле. Ці свідки підписали також протокол про адміністративне правопорушення. Тому посилання ОСОБА_1 на те, що на відеозаписі не зафіксовані свідки, не має вирішального значення для прийняття рішення у справі.

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення, тесту, пояснення свідків та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відеозапис з моменту встановлення особи ОСОБА_1 і до початку складання протоколу про адміністративне правопорушення, є безперервним та підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення ААБ №092112 від 13.04.2023 та тесту № 3396. Під час проведення огляду ОСОБА_1 не висловлював заперечень щодо порядку використання Алкотестеру Drager, недовіру до результатів тесту або бажання проїхати до медичного закладу.

Вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "По національну поліцію", в п.1 ч.1 якої зазначено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі, а не виключно, техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. Відеозапис події відповідає також вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом, зокрема, є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Аналіз вказаних вище доказів у їх сукупності свідчить про те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, за такого, суддя місцевого суду дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо заперечення в апеляційній скарзі керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відсутності фрагменту відеозапису саме керування автомобілем засобом, апеляційний суд вважає необхідним зазначити наступне.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст.12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

Отже, обов`язковому з`ясуванню підлягає факт керування особою транспортним засобом, адже відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, отже зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За пунктом 1.10. ПДР водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Так, відповідно до відеозапису із камери нагрудного відеореєстратора працівників поліції на місці події, при спілкуванні з поліцейськими, водій будучи в халаті тримав сумку з документами, на питання «куди ви їхали» відповів що «нікуди» «просто разворачивався», працівник поліції доповнив що він пересувався по двору на транспортному засобі, вказаного ОСОБА_1 не заперечував, поводив себе як водій авто та надавав поліцейським необхідні документи для складання протоколу про адміністративне правопорушення, не повідомляв про керування автомобілем іншою особою.

Також у ОСОБА_1 була можливість написати в протоколі пояснення з приводу обставин порушення та зазначити про те, що він не керував транспортним засобом, однак останній підписав протокол без зауважень.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд критично відноситься до доводів в апеляційній скарзі про відсутність доказів керування ним транспортним засобом, а вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що матеріали адміністративної справи містять достатньо доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки добровільно пройшов огляд на визначення стану сп`яніння, результат якого був позитивний.

До твердження в апеляційній скарзі, що працівники поліції не доставили ОСОБА_1 до медичного закладу та не запропонували пройти огляд в медичному закладі, як до підстави для скасування постанови суду, суд апеляційної інстанції ставиться критично, оскільки у відповідності до частини 3 ст. 266 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху № 1395, розділу І п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735, огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП, проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Як вбачається з підписаних ОСОБА_1 власноручно та без зауважень протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 092112 від 13 квітня 2023 року, чеку «Drager» № 3396 та відеозапису, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки та не висловлював незгоди з результатами газоаналізатора «Drager» тест № 3396, показник якого склав 2.03 проміле, та не виявляв бажання проїхати до медичного закладу.

Щодо відсутності в матеріалах справи направлення на огляд ОСОБА_1 до медичного закладу, то апеляційний суд звертає увагу на те, що таке направлення, форма якого є додатком № 1 до Інструкції, складається з метою доставки особи, яка керувала транспортним засобом, до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння та проведення у ньому такого огляду, а оскільки ОСОБА_1 пройшов такий огляд на місці зупинки транспортного засобу, і як вже зазначалось раніше, не виявляв бажання проїхати до медичного закладу, тому у працівників поліції не було підстав для складання такого направлення.

Не підтверджені матеріалами справи також посилання ОСОБА_1 на те, що працівники поліції незаконно примушували його до проходження огляду на стан сп`яніння не у визначений вказаним статтями спосіб, оскільки будь-яких дій працівників поліції щодо примушення ОСОБА_1 до проходження огляду чи підписання складених за результатами огляду документів з відео не вбачається. Більш того, з переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не поводив себе, як перелякана особа, а, навпаки, агресивно спілкувався з працівниками поліції, та наголошував, що він військовий та лейтенант другої статті, працівники поліції спокійно спілкувалися з ним та виконували покладені на них професійні обов`язки. Роз`яснення порядку та наслідків проходження чи не проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та наполягання надати відповідь чи бажає ОСОБА_1 проходити огляд, не є незаконним примушенням його до проходження огляду на стан сп`яніння, а свідчить про виконання працівниками поліції покладених на них професійних обов`язків.

Неналежне оформлення акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не є достатньою підставою для скасування постанови суду, оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, доведена іншими належними та допустимими доказами у справі.

Не є підставою для скасування постанови суду також відсутність в матеріалах справи рапорту чергового працівника поліції, оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Тобто саме ці особи визначають об`єм доказів, які долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 092112 не зазначено, що до нього долучається рапорт чергового працівника поліції. Тому він не досліджувався судом першої інстанції.

Слід також зазначити, що рапорти працівників поліції за своїм правовим змістом є службовими документами, якими поліцейські інформують начальника про законність своїх дій. З урахуванням конкретних обставин у даній справі необхідності в обов`язковому долучені до матеріалів даної справи рапорту чергового працівника поліції не вбачається.

Відхиляє апеляційний суд і доводи апеляційної скарги про не роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків згідно ст. 268 КУпАП, оскільки як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП про що свідчить його власноручний підпис.

Щодо посилання апелянта на відсутність доказів керування ним транспортним засобом саме о 22-40год. 13 квітня 2023р. слід зазначити наступне.

Так, факт того, що ОСОБА_1 здійснював розворот на транспортному засобі у дворі будинку №31 по вул. Будівельників в м. Очакові 13 квітня 2023 року не заперечується самим правопорушником та підтверджується відеозаписом, на якому зафіксовано підтвердження цього факту ОСОБА_1 у розмові з працівниками поліції. Підтверджено відеозаписом і не оспорюється правопорушником також те, що він пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу. Цей факт підтверджено також письмовими пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в яких зазначено, що пояснення у них були відібрані 13.04.2023р.

З чеку драгера вбачається, що огляд за допомогою Алкотестера 6810 ОСОБА_1 пройшов 13 квітня 2023р. о 23-10год.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №092112 від 13 квітня 2023р., який складено працівниками поліції о 23-15год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом 13 квітня 2023р. в м. Очаків по вул. Будівельників,13 о 22-40год. Протокол підписаний як свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , так і ОСОБА_1 .

На відеозаписі також зазначена дата, а саме 13 квітня 2023р., проте запис дійсно починається з 21-53год., що свідчить про те, що працівники поліції перед здійсненням відеозапису не переконалися в правильності виставленого часу. Проте це не спростовує обставин, які зафіксовані на відеозаписі.

На те, що зафіксовані на відеозаписі події відбувалися у інший день, за інших обставин чи у інший проміжок часу, чи на відео зафіксований не ОСОБА_1 , апелянт не посилається.

Зазначені обставини свідчать, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 (навіть якщо допустити, що вона була здійснена о 21-53год.) до встановлення в результаті проведеного медичного огляду у нього стану алкогольного сп`яніння (о 23-10год.) пройшло менше двох годин, тобто часовий проміжок необхідний для забезпечення достовірності результатів огляду водія транспортного засобу, який має бути дотриманий з моменту виявлення підстав для його проведення, поліцейськими було витримано.

Допущена поліцейськими халатність щодо перевірки правильності виставленого часу на відеореєстраторі, не унеможливлює встановлення фактичних обставин вчиненого ОСОБА_1 13 квітня 2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування ним транспортним засобом 13 квітня 2023 року в стані алкогольного сп`яніння безпосередньо перед зупинкою його працівниками поліції, яка відбулася о 22-40год., після чого відбувалася перевірка водія на стан сп`яніння та оформлення правопорушення, а зазначені вище розбіжності не вплинули на висновки проведеного медичного огляду та не спростовують факт керування ним транспортним засобом приблизно о 22-40год. 13 квітня 2023 року.

При цьому апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Хан проти Сполученого Королівства», ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку суд повинен вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому. Тобто якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то навіть отримані у незаконний спосіб докази можуть бути прийнятними.

Не є підставою для скасування постанови суду також посилання апелянта на порушення судом першої інстанції вимог ст.268 КУпАП через розгляд справи у відсутність його та його захисника, оскільки судом апеляційної інстанції поновлено права апелянта, визначені ст.268 КУпАП, в тому числі, право бути присутнім в судовому засіданні, надавати суду пояснення та докази. ОСОБА_1 був повідомлений про час і місце розгляду справи, у тому числі телефонограмою за телефоном, вказаним ним в тексті апеляційної скарги, а також листом на електронну адресу, зазначену в його апеляційній скарзі, однак до судового засідання не з`явився. Будь-яких додаткових обставин, крім тих які були встановлені судом першої інстанції, апеляційним судом під час розгляду справи не встановлено, додаткових доказів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом не надано. Отже розгляд справи судом першої інстанції без участі ОСОБА_1 не вплинув на повноту встановлення судом обставин справи.

При цьому апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про розгляд справи судом, оскільки він декілька разів звертався до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи, про ознайомлення з матеріалами справи, про надання йому безоплатного захисника тощо. Судом першої інстанції вчинялись дії щодо повідомлення його про час і місце розгляду справи, йому було направлено копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення та СД-диск з відеозаписом з місця події, вирішувалося питання щодо залучення безоплатного захисника з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Миколаївській області для захисту його інтересів в суді в даній справі. Проте, Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській та Миколаївській областях було повідомлено про відсутність повноважень щодо видачі доручення адвокату для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 та рекомендовано останньому особисто звернутися за безоплатною вторинною правовою допомогою до Миколаївського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Постанова суду про призначення захисника та лист Регіонального центру були направлені ОСОБА_1 на адресу зазначену ним в заяві.

Із електронного звернення ОСОБА_1 (а. с. 49-50) вбачається, що йому було відомо про те, що розгляд справи призначено на 08 серпня 2023 року на 12-30год., тому він у зверненні, а також у запереченнях, які надійшли на адресу суду, виклав свої заперечення щодо доведеності його вини у вчинення правопорушення з аналізом наявних в матеріалах справи доказів, яким суд дав належну правову оцінку під час розгляду справи.

Правильно суд дійшов також висновку про безпідставність доводів апелянта на відсутність у суду першої інстанції повноважень щодо розгляду даної справи з посиланням на ч. 3 ст. 15 КУпАП, оскільки він є військовослужбовцем та водієм службового транспортного засобу.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 КУпАП при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

При цьому підтвердження того, що ОСОБА_1 при порушенні правил дорожнього руху керував транспортним засобом Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту, або є військовослужбовцем строкової служби матеріали справи не містять.

Разом з тим, сам ОСОБА_1 в своїх поясненнях від 08 серпня 2023 року підтверджує той факт, що він є військовослужбовцем відповідно до довідки № 628 від 22 травня 2023 року командира військової частини (умовна позначка), призваний на військову службу до ЗСУ за мобілізацією, проходить військову службу з 13 січня 2017 року по теперішній час у військової частини (умовна позначка).

Відповідно до частини 1 статті 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування у разі винесення термінового заборонного припису, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Отже, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 15 КУпАП суд правильно дійшов висновку, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Відхиляє апеляційний суд також посилання апелянта на не врахування судом судової практики, зокрема, постанови Миколаївського апеляційного суду у справі № 486/552/23, так як обставини у цій справі не є подібними до обставин справи №483/483/23.

Стосовно інших доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , то вони також не спростовують доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи "Ван де Хурк проти Нідерландів", §61, "Болдеа проти Румунії", §30, "Морейра Феррейра проти Португалії", § 84).

З огляду на зазначене, викладені в обґрунтування апеляційних скарг доводи, з урахуванням наявних у справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду щодо їх оцінці.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

З урахуванням встановлених фактичних обставин даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що винуватість водія ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9 А Правил дорожнього руху за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 092112 від 13 квітня 2023 року, є доведеною «поза розумним сумнівом», а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Слід також зазначити, що у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 за правопорушення, вчинене 13 квітня 2023 року, визначенні його виду та розміру, місцевим судом дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені ст. 33 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

Отже, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно оцінив наявні в даній справі докази відповідно до вимог ст. 251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 , а тому підстав для скасування постанови судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова