Справа № 177/1769/23
Провадження № 3/177/1158/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 вересня 2023 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В.

розглянувши матеріали, які надійшли з Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

не працевлаштованого

інвалідності не має

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 187962 від 22.08.2023, 22.08.2023 о 14:30 год водій ОСОБА_1 , на автодорозі Н-23, Кривий Ріг-Нікополь, керуючи транспортним засобом Рено Сандера, днз НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість для руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду пластикову трубу, внаслідок чого було завдано матеріальну шкоду, травмованих немає.

У вину ОСОБА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ставиться порушення п. 2.3 б, 12.1, 13.1 ПДР України, що має наслідком відповідальність передбачену ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні 13.09.2023 вину не визнав. Надав суду пояснення про те, що у вказані у протоколі день та час транспортним засобом не керував. Належним йому автомобілем керував ОСОБА_2 , який є працівником національної поліції. Він ОСОБА_1 дійсно перебував в автомобілі, що належить йому на праві власності, але в якості пасажира, оскільки вони їхали покупатися на канал. Під`їжджаючи до каналу, ОСОБА_3 перебуваючи за кермом автомобілю, дійсно наїхав на трубу, яка лежала посеред дороги, без жодних попереджувальних чи огороджувальних знаків, елементів. Після цього, до них підійшли невідомі особи, які назвалися власниками труби та почали вимагати за неї кошти в сумі 10000 грн. ОСОБА_3 з місця події поїхав на іншому автомобілі, що за ним приїхав, а він ОСОБА_1 , як власник автомобілю, залишився чекати працівників поліції. Після приїзду працівників поліції, він категорично заперечував факт керування транспортним засобом, вказуючи на те, що автомобілем не керував, але працівники поліції його не чули та склали відносно нього протокол за ст. 124 КУпАП та ст. 130 КУпАП.

13.09.2023 ОСОБА_1 заявив перед судом клопотання про оголошення перерви для забезпечення явки до суду та допиту в суді свідка ОСОБА_3 , який дійсно керував транспортним засобом. Вказане клопотання, з метою не порушення права на захист, було задоволено. Однак, будучи повідомленим про дату, час та місце наступного судового засідання, ОСОБА_1 до суду не з`явився, явку свідка, який мав би підтвердити чи спростувати його версію подій не забезпечив, та не надав суду інформації, яка б надавала можливість суду здійснити виклик свідка ОСОБА_4 . Неявка ОСОБА_1 до суду не перешкоджає розгляду справи.

Вказані у протоколі в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Вислухавши ОСОБА_1 у минулому засіданні, дослідивши письмові матеріали справи та відеозаписи, долучені до матеріалів справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, санкція даної статті передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ставиться в вину те, що він керуючи транспортним засобом, порушуючи п. 2.3 б, 12.1, 13.1 ПДР України, допустив наїзд на перешкоду у вигляді пластикової труби, що лежала посеред дороги, пошкодивши її.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В підтвердження вини ОСОБА_1 суду надано протокол про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано обставини інкримінованого правопорушення, зокрема вказано про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, порушення ПДР України, що призвело до наїзду на перешкоду у виді пластикової труби, з її пошкодженням.

Однак, сам протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції, складені уповноваженим суб`єктом, не може бути беззаперечним доказом вини у вчиненні правопорушення. Обставини викладені у протоколі, рапорті поліцейського, які є документами складеними уповноваженим суб`єктом, мають бути підтверджені й іншими доказами, що мають узгоджуватися між собою.

Так, суду не надано жодного доказу, які б спростовували версію ОСОБА_1 , про те, що він не керував транспортним засобом. З відеозапису наданого суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення (за ст. 130 КУпАП), слідує, що ОСОБА_1 на місці події неодноразово вказував працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом, але працівники поліції не з`ясували у нього, хто саме керував транспортним засобом, посилаючись на нібито доведення вказаного факту відеозаписом руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , наявного у очевидців. Але, до протоколу про адміністративне правопорушення такого запису не додано. Хоча, як слідує з відеозапису з бодікамер, працівник поліції вимагав у очевидців надання такого запису для його долучення до матеріалів справи, на що отримав згоду. Однак, запис, який би підтверджував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суду не надано. Свідки події, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , до суду не з`явилися, жодних відеозаписів суду не надали. На момент приїзду поліцейських на місце події, що слідує з відеозапису з бодікамер, автомобіль Рено Сандера, днз НОМЕР_1 стояв у нерухомому стані, біля нього стояли ряд осіб, в тому числі ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Отже, суд приходить до висновку, що суб`єктом уповноваженим на складення протоколу про адміністративне правопорушення, перед судом не доведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім цього, вказуючи на те, що допущені порушення правил дорожнього руху призвели до пошкодження перешкоди у виді пластикової труби, суду надано виключно письмові пояснення свідків, які вказували, що автомобіль, за кермом якого був невідомий чоловік, наїхав на рукав для відкачки води. В поясненнях свідка ОСОБА_6 вказано про завдання шкоди ТОВ «Вайт». Однак, ні пояснення свідків, ні схема місця ДТП не містить інформації про пошкодження пластикової труби, характер такого пошкодження. Суду не надано жодних доказів щодо балансової належності вказаної труби. Схема ДТП містить лише зображення місця розташування труби на дорозі, та не містить жодної інформації про пошкодження труби. Наданий до протоколу фотознімок труби, також містить лише загальне зображення труби, без відображення пошкодження труби.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення та змінювати фабулу інкримінованого особі правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладені обставини, не доведення перед судом ні факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, ні факту заподіяння шкоди, суд приходить до висновку про не доведення перед судом, поза розумним сумнівом, наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що справу слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 124, 251, п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку відсутністю в діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя М.В. Березюк