Справа № 308/6801/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
15.09.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою його захисника адвоката Товта М.М. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.05.2023,
Постановою суддіУжгородського міськрайонного суду від 19.05.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн судового збору.
В оскарженій постанові судді від 19.05.2023 вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.
Капітан ОСОБА_1 прибув до Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону о 14 год. 26.04.2023, а тому, саме цей момент є часом виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, й протокол складено протягом 24 годин у відповідності до вимог ст. 254 КУпАП.
Капітан ОСОБА_1 перебуваючи на території полігону (військова частина НОМЕР_1 ), що знаходиться на східній околиці АДРЕСА_2 , будучи начальником Ужгородського полігону не виконував належним чином визначені обов`язки, що призвело до безперешкодного встановлення на території полігону торгівельних кіосків у не визначений час без відповідного погодження з керівництвом військової частини НОМЕР_1 .
Також, капітан ОСОБА_1 будучи начальником Ужгородського полігону військової частини НОМЕР_1 ), не забезпечив та не проконтролював належне виконання нарядом «Черговий поста оточення №5 (кпп)» у складі солдата ОСОБА_2 та солдата ОСОБА_3 своїх службових обов`язків, що призвело до безперешкодного пропуску на територію полігону (військова частина НОМЕР_1 ) 21.02.2023 цивільних осіб на транспортних засобах «ТойотаКемрі» НОМЕР_2 та мікроавтобусі «Сітроен Джампер» НОМЕР_3 , без відповідного погодження з керівництвом військової частини НОМЕР_1 .
У постанові суду першої інстанції вказано, що правопорушення підтверджується поясненнями ОСОБА_1 , протоколом допиту свідка ОСОБА_2 , витягом з книги реєстрації прибуття (убуття) транспортних засобів через пост оточення № 5 Ужгородської ділянки полігону військової частини НОМЕР_1 за період з 01.01.2023 по 25.02.2023, листами, що надійшли з 6 управління 4 відділу ДВКР СБУ, а також відповідними фотографіями транспортних засобів «Тойота Кемрі» НОМЕР_2 та автобуса «Сітроен Джампер» НОМЕР_3 .
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що начальник Ужгородського полігону капітан ОСОБА_1 перебуваючи на території (полігону військова частина НОМЕР_1 ), що заходиться на східній околиці АДРЕСА_2 в порушення вимог ст.ст. 11,12,16,17,59,363 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» та ст.ст. 1, 2, 3 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України, інструкції чергового поста оточення №5 з організації пропускного режиму (Затверджена наказом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 24.12.2022), Порядку організації пропускного режиму на територію органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів установ та організацій Збройних Сил України (наказ НГШ ЗСУ №330 від 04.10.2018) не виконував належним чином визначені обов`язки, що призвело до безперешкодного встановлення на території полігону торгівельних кіосків та перебування на території військової частини цивільних осіб без відповідного погодження з керівництвом військової частини НОМЕР_1 ; а також не забезпечив належний контроль за виконанням обов`язків нарядами: «Черговий поста оточення №5 (кпп)» у складі солдата ОСОБА_2 та солдата ОСОБА_4 , та « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у складі старшого сержанта ОСОБА_5 , що призвело до безперешкодного пропуску на територію полігону (військова частина НОМЕР_1 ) 21.02.2023 року цивільних осіб на транспортних засобах «ТойотаКемрі» НОМЕР_2 та автобусі «СітроенДжампер» НОМЕР_3 , без відповідного погодження з керівництвом військової частини НОМЕР_1 та вчинення ними кримінального правопорушення, вказаними діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Не погоджуючись із вказаною постановою захисник Товт М.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову місцевого суду від 19.05.2023, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що протокол про військове адміністративне правопорушення є недопустимим доказом в справі та не підтверджує факт вчинення ним інкримінованого правопорушення.
Захисник Товт М.М. зазначає, що частиною 2 ст.172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.Диспозиція зазначеної норми статті є бланкетною і встановлення ознак вказаного адміністративного правопорушення потребує звернення до інших нормативно-правових актів, які врегульовують проходження військової служби, та які були порушені військовослужбовцем.
Окрім того, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15КУпАП полягає у суспільно небезпечній бездіяльності у вигляді недбалого ставлення до служби із суспільно небезпечними наслідками у вигляді істотної шкоди і причинним зв`язком між вказаними бездіяльністю і її наслідками.Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.
Так, суб`єктивна сторона вчинення адміністративних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.172-15КУпАП характеризується умисною формою вини, тобто прямим умислом.
Апелянт стверджує, що при вирішення питання про те, чи наявний в діяннях ОСОБА_1 склад правопорушення, передбаченого ст.172-15 КУпАП, суду першої інстанції слід було виходити з того, чи вчинив він недбале чи несумлінне ставлення до військової служби, а якщо так, то яке саме і чому.
ОСОБА_6 вказує, що надані до протоколу матеріали не підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, що йому інкримінується. З його пояснень слідує, що під час облаштування наметового містечка для новостворених підрозділів, облаштуванням яких займались військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_3 , були здійсненні масові завози на територію полігону різного роду майна (матеріалів) для облаштування наметового містечка.
Щодо встановлення на території полігону торгових павільйонів, то згідно пояснень ОСОБА_1 йому нічого відомо не було, ні з ним, ні з керівництвом в/ч НОМЕР_4 встановлення даних торгових павільйонів не узгоджував, ніяка інформація щодо їх встановлення йому не надавалась, будь-яких доповідей від чергового поста оточення №5, та чергового полігона не поступало.
Об`єкти життєдіяльності, які знаходяться на території полігону передавалися у розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 , облаштування та охорона даних об`єктів також проводилось військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заїзд на територію Ужгородської ділянки полігону вантажівок з майном та матеріалами та інших транспортних засобів, які заїжджали не до в/ч НОМЕР_4 здійснювався безпосередньо за попереднім погодженням через радіозв`язок керівництва ІНФОРМАЦІЯ_3 та в присутності військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_3 , які знаходилися в добовому наряді КПП (пост оточення №5). Місця зосередження(проживання) новостворених підрозділів охоронялися складом цих підрозділів, а заїзд і виїзд на територію цих підрозділів здійснювався за погодженням керівництва цих підрозділів.
Такі пояснення ОСОБА_1 не спростовані матеріалами справи, а тому відкинуті бути не можуть, а їх врахування виключає наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Якщо ж ОСОБА_1 не мав реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків, то і не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним.
ОСОБА_6 вказує, що згідно протоколу ОСОБА_1 вчинив інкриміноване йому правопорушення, нібито перебуваючи на території Ужгородської ділянки полігону в/ч НОМЕР_4 , однак будь-яких доказів його перебування в момент розміщення торгових павільйонів та пропуску на територію транспортних засобів в справі немає, а ОСОБА_1 є начальником як Ужгородської так і Мукачівської ділянок полігону, а це декілька гектарів території.
Зазначені додатки до протоколу не свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, відсутні докази на підтвердження наявності причинного зв`язку між невиконанням чи неналежним виконанням ОСОБА_11 службових обов`язків і встановленням торгових павільйонів та запуском транспортних засобів на територію полігону, про які останньому відомо не було.
Окрім цього, відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни командир повинен накласти на порушника дисциплінарне стягнення. Також за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених КУпАП.
Проте з матеріалів провадження не можна зробити однозначної оцінки щодо розмежування між дисциплінарною та адміністративною відповідальністю начальника полігона капітана ОСОБА_1 за його нібито дії по невиконанню службових обов`язків та порушення військової дисципліни, за що передбачено згідно Статуту накладення дисциплінарного стягнення, чи як недбале ставлення до військової служби, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 172-15 КУпАП.
В судовому засіданні в апеляційній інстанції захисник Товт М.М. апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити із наведених у ній підстав.
Прокурор Керецман І.В. у судовому засіданні в апеляційній інстанції апеляційну скаргу не визнав, просив її відхилити. Водночас він не зміг пояснити фактичні обставини, за яких на його думку, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП. Прокурор вказав, що на його думку, провина ОСОБА_1 доведена зібраними доказами.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.
Згідно з ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.
Предмет судового розгляду обмежений даними, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 36 від 26.04.2023 капітан ОСОБА_1 будучи начальником Ужгородського полігону військової частини НОМЕР_1 ), не забезпечив та не проконтролював належне виконання нарядом «Черговий поста оточення №5 (кпп)» у складі солдата ОСОБА_2 та солдата ОСОБА_12 своїх службових обов`язків, що призвело до безперешкодного пропуску на територію полігону (військова частина НОМЕР_1 ) 21.02.2023 цивільних осіб на транспортних засобах «Тойота Кемрі» НОМЕР_2 та мікроавтобусі «Сітроен Джампер» НОМЕР_3 , без відповідного погодження з керівництвом військової частини НОМЕР_1 .
В протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП від 26.04.2023 вказано, що капітан ОСОБА_1 перебуваючи на території (полігону військова частина НОМЕР_1 ), що заходиться на східній околиці АДРЕСА_2 в порушення вимог ст.ст. 11,12,16,17,59,363 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» та ст.ст. 1, 2, 3 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України, інструкції чергового поста оточення №5 з організації пропускного режиму (Затверджена наказом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 24.12.2022), Порядку організації пропускного режиму на територію органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів установ та організацій Збройних Сил України (наказ НГШ ЗСУ №330 від 04.10.2018) не виконував належним чином визначені обов`язки, що призвело до безперешкодного встановлення на території полігону торгівельних кіосків та перебування на території військової частини цивільних осіб без відповідного погодження з керівництвом військової частини НОМЕР_1 ; а також не забезпечив належний контроль за виконанням обов`язків нарядами: «Черговий поста оточення №5 (кпп)» у складі солдата ОСОБА_2 та солдата ОСОБА_4 , та « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у складі старшого сержанта ОСОБА_5 , що призвело до безперешкодного пропуску на територію полігону (військова частина НОМЕР_1 ) 21.02.2023 року цивільних осіб на транспортних засобах «ТойотаКемрі» НОМЕР_2 та автобусі «СітроенДжампер» НОМЕР_3 , без відповідного погодження з керівництвом військової частини НОМЕР_1 та вчинення ними кримінального правопорушення, вказаними діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Згідно з диспозицією ч.2 ст.172-15 КУпАП адміністративна відповідальність, яка ставиться у провину ОСОБА_1 настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Разом з тим, оскільки така норма закону є бланкетною, то при провадженні у справі необхідно з`ясовувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду.
Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у провину порушення ст.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 N 548-XIV кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Не зважаючи на те, що статті 11,12,16,17 Статуту внутрішньої служби ЗСУ містять у собі цілий ряд обов`язків, у протоколі не зазначено, які саме обов`язки були не виконані ОСОБА_1 та з яких причин. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 мав реальну можливість виконати ті чи інші обов`язки, але через недбале чи не сумлінне ставлення до них їх не виконав.
З матеріалів справи слідує, що 02.03.2023 на адресу Керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону надійшов лист за № 17/6/4-1729 за підписом начальника 4 відділу Департаменту військової контррозвідки 6 управління СБУ, з якого слідує, що начальник полігону в/ч НОМЕР_1 капітан ОСОБА_1 дозволив на Ужгородській ділянці полігону в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) безперешкодний в`їзд та переміщення по її території транспортних засобів (д.н.з. НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 ) та сторонніх осіб, які розмістили там торгівельні точки, чим вчинив дії, які явно виходять за межі наданих ОСОБА_1 повноважень. Зазначене створює передумови до можливого проникнення на військові об`єкти, які розташовані на території Закарпатської області під виглядом продавців приватних підприємств диверсійно-розвідувальних груп, які можуть використовуватися для розвідки та диверсій з метою дезорганізації силових установ, знищення або тимчасового виведення з ладу важливих військових об`єктів, споруд, техніки, а також збору інформації про місце розташування підрозділів ЗСУ. З урахуванням викладеного, у діях капітана ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-14 КУпАП (а.с.50-51). До листа додано документів на 3 аркушах без конкретизації.
З копії пояснення солдата ОСОБА_8 (дата та адресат не зазначені) слідує, що будучи в добовому наряді, а саме на території Ужгородської ділянки полігону в/ НОМЕР_5 (пост оточення номер п`ять) він ніс добовий наряд разом із військовослужбовцями, заїзд та виїзд вантажних та легкових автомобілів здійснюється за допомогою радіо-зв`язку та мобільного телефону, контроль заїзду та виїзду очолював майор ОСОБА_7 , дані автомобілі, а саме НОМЕР_2 , НОМЕР_3 здійснювали запуск на територію військовослужбовці Закарпатського ОТЦК з дозволу майора ОСОБА_7 (а.с.29).
Окрім того в матеріалах справи наявні копії пояснень, оператора-електрика солдата ОСОБА_13 (а.с.30), водія-електрика солдата ОСОБА_2 (а.с.31), сержанта резерву солдата ОСОБА_10 (а.с.32). На копіях усіх цих пояснень не зазначено дат їх написання, а також не зазначено жодних конкретних дат, часу, навіть періоду щодо подій, з приводу яких пояснення відбирались. В усіх зазначено, що на територію Ужгородської ділянки полігону здійснювався заїзд та виїзд вантажних, легкових автомобілів, коли саме, в які дні чи періоди також не зазначається. У тому числі значаться номери декількох автомобілів НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_2 , однак знову ж таки без конкретних дат та часу.
Ці копії документів також конкретної інформації щодо дати, часу та інших обставин інкримінованого особі адмінправопорушення не містять.
В жодному із цих документів не вказано, які саме цивільні особи перебували без контролю на території полігону 21.02.2023 у період несення служби капітана ОСОБА_1 , що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.
Інших достатніх доказів, які б достовірно підтверджували, що ОСОБА_1 21.02.2023 не забезпечив та не проконтролював належне виконання нарядом "Черговий пост оточення №5 (кпп)" у складі солдатів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які можливо пропустили на територію полігону цивільних осіб та транспортні засоби «ТойотаКемрі», н.з. НОМЕР_2 , «СітроенДжампер», н.з. НОМЕР_3 , матеріали справи не містять.
Крім цього, капітану ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він перебуваючи на території полігону (військова частина НОМЕР_1 ), що знаходиться на східній околиці АДРЕСА_2 , будучи начальником Ужгородського полігону не виконував належним чином визначені обов`язки, що призвело до безперешкодного встановлення на території полігону торгівельних кіосків у не визначений час без відповідного погодження з керівництвом військової частини НОМЕР_1 .
Апеляційний суд констатує, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 правопорушення, що йому інкримінується. З його пояснень крім іншого слідує, що облаштуванням життєдіяльності наметового містечка для новостворених підрозділів здійснювалось особовим складом військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме зведення наметових містечок, їх облаштування, ПХД, бань, рукомийників, місць для збору сміття, встановлення освітлення даних територій. Безпосередньо охорона об`єктів здійснювалась особовим складом ІНФОРМАЦІЯ_4 , заїзд на територію Ужгородської ділянки полігону вантажівок з будівельним матеріалом здійснювався безпосередньо з дозволу керівництва ОТЦК та в присутності патрульного керівництва ОТЦК, які знаходилися в добовому наряді КПП (пост оточення №5), забезпечені радіо - зв`язком. Щодо встановлення на території полігону торгових павільйонів ОСОБА_1 , згідно його пояснень, нічого відомо не було, ні хто ні з ним ні з керівництвом в/ч НОМЕР_4 встановлення даних торгових павільйонів не узгоджував, ніяка інформація щодо їх встановлення йому не надавалась, будь-яких доповідей від чергового поста оточення №5, та чергового полігона не поступало (а.с.15).
Закарпатською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Західного регіону до матеріалів справи не додано доказів, які б спростували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 .
Також в матеріалах справи наявна інструкція чергового поста оточення №5 з організації пропускного режиму та інструкція черговому Ужгородської ділянки полігону, затверджені ТВО командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_14 від 26.12.2022 (а.с. 20-24, 57-59). Апеляційним судом не встановлено, щоб капітаном ОСОБА_1 були порушені вимоги вказаних інструкцій, невиконання яких ставиться йому у провину. У протоколі це також не конкретизовано.
До справи не додано матеріалів службової перевірки відносно події, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення, із компетентними висновками стосовно дій (бездіяльності) ОСОБА_1 при виконанні ним службових обов`язків.
Апеляційний суд звертає особливу увагу на те, що відповідно до ч.2ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.
До протоколу про адміністративне правопорушення долучено ждодатки на 62 аркушах. Серед цих додатків містяться копії п`яти фото, у внутрішньому описі зазначені як «фото автомобілів» без зазначення того, ким, у який конкретний день та час, у якому конкретному місці ці фото зроблено, та яке доказове значення вони мають (а.с. 52-57). У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що внаслідок правопорушення на території полігону безперешкодно було встановлено торговельні кіоски (у множині) у невстановлений час. Однак належних доказів (акут огляду тощо) на підтвердження цього факту у матеріалах справи немає.
Місцевий суд належної уваги на дані обставини не звернув, постанова не відповідає положеннюст.283 КУпАП та підлягає скасуванню, оскільки відповідно до положень КУпАП та ст.62 Конституції України порушник не повинен доводити свою невинуватість. Навпаки вина у вчиненні правопорушення повинна бути доведена органом (посадовою особою), який виявив дане правопорушення.
Як слідує з оскаржуваної постанови та досліджених апеляційним судом матеріалів справи, суд першої інстанції зазначених вимог закону в повному обсязі не дотримався та прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, насправді така не доведена.
Відповідно до змісту частини сьомої статті 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
На підставі наведеного, постанова суду не може залишатися в силі та підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУАП.
За таких обставин, постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
Апеляційну скаргу захисника Товта М.М. задовольнити.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного судувід 19.05.2023 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош