Справа № 308/3933/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
15.09.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за його апеляційною скаргою на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.03.2023,
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 21.03.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн судового збору.
В оскарженій постанові судді від 21.03.2023 йдеться про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за таких обставин.
20.02.2023, о 12 год. 21 хв., водій ОСОБА_1 , в м. Ужгород, по вул. Палая, 1, керував автомобілем марки «Skoda Fabia», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився під безперервну відео-фіксацію на боді-камеру, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.
В апеляційній скарзі та доповненнях до неї ОСОБА_1 та захисник Семенович Т.С. просять скасувати оскаржувану постанову від 21.03.2023, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у матеріалах справи відсутнє, що свідчить про те. що працівники поліції не направляли його на огляд до закладу охорони здоров`я, про що свідчить і відеозапис із місця події, з якого не вбачається, що працівники поліції роз`яснили йому необхідність проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.
Апелянт вказує, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що працівниками поліції не було залучено свідків під час його складання, що є порушенням Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду та свідчить про недотримання процедури фіксації факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.
Разом із тим, із указаного відеозапису вбачається, що зупинка керованого ОСОБА_1 транспортного засобу була безпідставною, оскільки жодних Правил дорожнього руху України, які давали підстави поліцейським для зупинки транспортного засобу, він не порушував. При цьому, працівники поліції не роз`яснили йому причини зупинки, а одразу почали стверджувати про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння.
З відеозапису також не убачається, що працівники поліції після безпідставного складення щодо ОСОБА_1 протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП та винесення неправомірної постанови за ч.5 ст.121 КУпАП, відсторонили його від керування транспортним засобом.
Також апелянт зазначає, що відеозапис не є безперервним, а тому його не можна визнати належним та допустимим доказом.
Наведені обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що, на думку апелянта, свідчить про те, що, розглядаючи справу щодо ОСОБА_1 суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 245,252,280 КУпАП не з`ясував усі обставини справи та не дав належної оцінки доказам у їх сукупності.
В судові засідання в апеляційній інстанції, які відбулися 02.06.2023, 14.07.2023, 15.09.2023 ОСОБА_1 та його захисник Семенович Т.С. не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. 02.06.2023 ОСОБА_2 подав заяву про відкладення судового засідання у зв`язку із сімейними обставинами. 14.07.2023 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали заяви про відкладення судового засідання, оскільки ОСОБА_1 погано себе почуває. Також 15.09.2023 захисник Семенович Т.С. подав заяву про розгляд справи без його участі, апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримано.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ці положення повністю кореспондуються з положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд першої інстанції належним чином дослідив матеріали справи, вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Такий висновок судді ґрунтується на повно і всебічно досліджених у суді зібраних у справі доказах, а саме:
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 057455 від 20.02.2023 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення;
- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6571840 від 20.02.2023 року, згідно якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за адміністративне порушення передбачене ч.5 ст.121 КУпАП;
- розписці ОСОБА_1 від 20.02.2023 про підтвердження факту залишення на зберігання транспортного засобу «Skoda Fabia», н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Ужгород, вул. А.Галая, 1, яка підписана особисто ОСОБА_1 (а.с.3);
- відеозаписі з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, який додано до матеріалів протоколу, та на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 057455 від 20.02.2023 ОСОБА_1 20.02.2023, о 12 год. 21 хв., в м. Ужгород, по вул. Палая, 1, керував автомобілем марки «Skoda Fabia», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився під відео-фіксацію на боді-камеру, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується вказаним протоколом про адміністративне правопорушення від 20.02.2023, з якого слідує, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, що підтверджується його особистим підписом (а.с.1).
Зазначений протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується відеозаписом працівників патрульної поліції, який додано до матеріалів протоколу. Із відеозапису слідує, що водій ОСОБА_1 , був зупинений працівниками патрульної поліції. Працівники поліції запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та право відмовитись від проходження огляду. Наслідки відмови роз`яснено.
Такі дії ОСОБА_1 були правильно розцінені працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про те, що протокол не містить відомостей про свідків апеляційний суд не бере до уваги з огляду на наступне.
Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У цьому випадку такі матеріали відеозапису наявні, досліджені.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що запис, долучений до матеріалів справи не є безперервним. Дослідивши цей запис детально, апеляційний суд констатує, що він дає повне уявлення про зафіксовану на ньому подію, поведінку учасників та обставин справи. Вважати цей запис неналежним доказом достатніх підстав нема.
Вказаний доказ отриманий з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у його достовірності та істинності.
Також апеляційний суд не приймає доводи захисту щодо безпідставної зупинки ОСОБА_1 , оскільки зупинка керованого ним транспортного засобу була здійснена у зв`язку з порушенням останнім правил дорожнього руху, що підтверджується доданою до матеріалів копією постанови серії ЕАС № 6571840 від 20.02.2023 (а.с.2). Відомості, що ОСОБА_1 оскаржив у встановленому законом порядку зазначену постанову матеріали справи не містять.
Також, під час розгляду справи апеляційним судом порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за №1452/735, не встановлено.
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування ним автомобілем у стані наркотичного сп`яніння та відмову особи від проходження у встановленому порядку освідування на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено п.2.5 Правил дорожнього руху не спростовано.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни оскарженого судового рішення в апеляційній скарзі, не вказується та під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Тому, оскаржувана постанова місцевого суду від 21.03.2023 щодо ОСОБА_1 , як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін, а подана ним апеляційна скарга без задоволення.
Керуючисьст. 294 КУпАП, апеляційний суд
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а винесену щодо нього постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.03.2023 без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош