Номер провадження: 33/813/1388/23
Номер справи місцевого суду: 497/1047/23
Головуючий у першій інстанції Раца В. А.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М.,

при секретарі Узун Н.Д.,

переглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Болградського районного суду Одеської області від 24 травня 2023 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №128526 від 09.05.2023, ОСОБА_1 09 травня 2023 року о 16.11 год в с. Кубей Болградського району Одеської області по вул. П.І. Сатірова, керував автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Був оглянутий працівниками поліції, з його згоди, на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки, за допомогою алкотестера «Drager 6810», результат тесту становив 0,91 проміле, з результатом тесту погодився. Огляд на стан сп`яніня згідно вимог ст. 266 КУпАП було зафіксовано на відеоносій. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Постановою Болградського районного суду Одеської області від 24 травня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортних засобів строком на один рік. Стягнуто судовий збір 536,80 грн (а.с. 13-15).

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова Болградського районного суду Одеської області від 24 травня 2023 року є незаконною і необґрунтованою, тому просить її скасувати, та закрити провадження по справі, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Болградського районного суду Одеської області від 24 травня 2023 року, мотивуючи тим, що вперше апеляційну скаргу на дану постанову він подав 02 червня 2023 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, однак постановою Одеського апеляційного суду від 15 червня 2023 року апеляційну скаргу повернуто, оскільки вона викладена не державною (українською) мовою. У зв`язку із викладеним ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу, оформлену належним чином та просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджуються викладенні у клопотанні доводи, а також для забезпечення права особи на доступ до правосуддя, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Болградського районного суду Одеської області від 24 травня 2023 року.

В судове засідання до апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи сповіщався належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.

Крім того, згідно із ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної не є обов`язковою.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доводів, викладених в апеляційній скарзі, а також доказів, які містяться в матеріалах справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладаючи відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясував всі фактичні обставин, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення встановлюється шляхом дослідження доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно із п. п. 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з діючим законодавством.

Пункт 2.9 а ПДР України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання пункту 2.9 а ПДР України має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним судом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

1)протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №128526 від 09.05.2023, в якому ОСОБА_1 надав письмові пояснення, та вказав, що випив бутилку пива і стакан вина, перше порушення (а.с. 1);

2)висновком приладу Drager Alcotest 6810, тест №248 від 09.05.2023, згідно якого в організмі ОСОБА_1 виявлено 0,91 проміле алкоголю. Зазначений висновок також підписаний останнім (а.с. 2);

3)актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобі, відповідно до якого у зв`язку із виявленням у ОСОБА_1 ознак: різкий запах алкоголю із полості рота, не стійка хода, був проведений огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6810, результат огляду 0,9 проміле (а.с. 4);

4)відеозаписом з відеореєстратора працівника поліції (диск а.с. 3).

Таким чином, оцінюючи вищезазначені докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 09 травня 2023 року о 16.11 год в с. Кубей Болградського району Одеської області по вул. П.І. Сатірова, керував автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий висновок ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

Апеляційний суд не приймає доводи апеляційної скарги про те, що при складанні протоколу не було залучено двох понятих як того вимагає Закон України «Про національну поліції», з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у разі застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису, згідно чинних норм КУпАП, поліцейські не зобов`язанні залучати двох свідків.

В даному випадку до матеріалів справи долучений відеозапис із портативного відеореєстратору, якими зафіксовано процедуру огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, за допомогою приладу Drager Alcotest 6810, а тому згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП залучати двох свідків не обов`язково, та зазначене не свідчить про порушення процедури огляду на стан сп`яніння.

Відеозапис із портативного відеореєстратору був долучений працівником поліції до протоколу про адміністративне правопорушення, про що був зроблений відповідний запис в протоколі та разом з іншими матеріалами направлений до суду першої інстанції.

Апеляційним судом також відхиляються твердження ОСОБА_1 про те, що пиво та склянка вина, яке він випив та вказав про це в протоколі, насправді було безалкогольне, оскільки зазначене не має правового значення для кваліфікації дій ОСОБА_1 в даному випадку, оскільки огляд останнього на стан алкогольного сп`яніння, який був проведений за допомогою приладу Drager Alcotest 6810, підтвердив факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Не знайшли свого підтвердження також твердження ОСОБА_1 про те, що він наполягав проїхати до Болградської районної лікарні для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак співробітники проігнорували дане бажання, чим порушили норми ст. 266 КУпАП.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок).

Вимогами ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Також, п. 7 розділу І Інструкції, п. 6 Порядку та ч. 3 ст. 266 КУпАП встановлено, що в разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, апеляційним судом був досліджений відеозапис з портативного відеореєстратора, згідно якого вбачається, що після зупинки транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 працівники поліції зазначили йому ознаки алкогольного сп`яніння, а саме те, що від нього чути запах алкоголю, про що останній не заперечував та підтвердив що пив пиво. Далі поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стані алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager або проїхати до медичного закладу, ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд за допомогою приладу Drager, який в подальшому зафіксував 0,91 проміле алкоголю в його організмі, зазначених результатів водій не заперечував.

Відповідно до діючого закону водій самостійно вирішує чи погоджується він з результатом, який отримано при проведенні огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу або не погоджується з отриманим результатом. У тому разі, якщо водій не погоджується з результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу, то огляд на стан сп`яніння повинен бути проведений у закладі охорони здоров`я. При цьому водій самостійно на власний розсуд вирішує це питання і не зобов`язаний вказувати причини з яких він не погодився з отриманим результатом.

Разом з тим, згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу, фактично свідчить про визнання водієм факту перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу свідчить про відсутність правових підстав для подальшого доведення цього факту у встановленому законом порядку, а саме для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 наполягав проїхати до Болградської районної лікарні для проходження огляду на стан сп`яніння, однак співробітники проігнорували дане бажання, апеляційним судом не приймаються, оскільки матеріали справи встановлено, що водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, на що останній відмовився, а після проходження такого огляду за допомогою приладу Драгер він жодним чином не заперечував із його результатами.

Дослідженим апеляційним судом відеозаписом із портативного відереєстратора також спростовуються також посилання ОСОБА_1 про те, що працівники під час проведення огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції діяли грубо, нахабно і висловлювались нецензурно.

Більш того, зазначений відеозапис відображає із достатньою повнотою стан водія ОСОБА_1 , його поведінку та те, що співробітники поліції під час складання протоколу про адміністративне діяли згідно до вимог чинного законодавства та у відповідності до процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду.

Крім того, у разі якщо ОСОБА_1 вважає, що співробітники поліції під час складання протоколу про адміністративне діяли не у відповідності до вимог чинного законодавства чи з перевищенням своїх повноважень, він не позбавлений був права оскаржити такі дії поліцейських в адміністративному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також вказує, що в нього наявний відеозапис його батька та відеозапис з камер відеоспостереження магазину «Обжора», які він надасть апеляційному суду, однак за час перебування апеляційної скарги на розгляді Одеського апеляційного суду, а саме з 18 липня 2023 року ОСОБА_1 вказаних відеозаписів не надав, в судові засідання не з`являвся.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції також не спростовують, оскільки не є такими, які могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Апеляційний суд зауважує, що Верховий Суд неодноразово звертав увагу, з посиланням на рішення Європейського суду у справі «Сутяжник проти росії», що не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення ним вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Зазначений висновок суду також відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Болградського районного суду Одеської області від 24 травня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Болградського районного суду Одеської області від 24 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький