Справа № 147/1478/23
Провадження № 3/147/629/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г. , розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого водієм в КНП "Тростянецький ЦПМСД",

за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

24.10.2023 до Тростянецького районного суду Вінницької області, надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №054374 від 22.10.2023 щодо ОСОБА_1 за ч.1ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №054374 від 22.10.2023, 22 жовтня 2023 року о 18 год. 07 хв., в с. Гордіївка по вул. Центральна водій керував транспортним засобом ВАЗ 21083, реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням технічного приладу «Alcotest Drager 6810» зі згоди водія у встановленому законом порядку. Результат позитивно: 1,35 проміле, тест №2780. Своїми діями порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Права особи, притягненої до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вимоги статті 63 Конституції України роз`яснені ОСОБА_1 перед початком розгляду справи.

В судовому засіданні 24.10.2023 ОСОБА_1 свою вину визнав частково, зазначив, що дійсно керував транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння, однак був відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення, та він діяв в стані крайньої необхідності, оскільки виникла термінова необхідність відвезти ліки своїй хворій сестрі. Стверджує, що перебував у дочки своєї сестри, випив пляшку пива, коли до племінниці зателефонувала його сестра і попросила привезти їй ліки, оскільки вона погано себе почувала. Враховуючи те, що нікому було сісти за кермо, ОСОБА_1 поїхав, вуличками, щоб завезти сестрі необхідні медичні препарати, тобто діяв в умовах крайньої необхідності, однак його зупинили працівники поліції і запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Зазначає, що підстав для зупинки його автомобіля не було, номерний знак підсвічувався, однак був відкритий капот і тому не було видно світла.

ОСОБА_2 , допитана в судовому засіданні в якості свідка пояснила, що вона є сестрою ОСОБА_1 , хворіє цукровим діабетом, має інвалідність по неврології, і захворіла застудним захворюванням. В неділю їй стало зле і вона зателефонувала дочці і попросила принести їй ліки, а в дочки у гостях саме був ОСОБА_1 і він віз ліки на її прохання, і його зупинили працівники поліції. Стверджує, що брат сів за кермо через піклування про неї, їхав вуличками і тупіками, нікого не зустрів, нікому аварійної ситуації не створив. Зазначила, що ОСОБА_1 залишився один на три сім`ї, всі інші чоловіки служать в ЗСУ, а порушив ПДР її брат через турботу про неї.

З урахуванням клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про виклик свідків та необхідність надання додаткових доказів, судове засідання відкладено на 31.10.2023.

В судовому засіданні 31.10.2023 свідок ОСОБА_3 , яка є племінницею ОСОБА_1 , підтвердила те, що дядько поїхав до матері відвезти їй ліки, а тому він діяв в стані крайньої необхідності. Разом з тим повідомила, що дядько допомагав їй по господарству оскільки її чоловік і зять перебувають в лавах ЗСУ, мама ( ОСОБА_2 ) дуже хворіє, а тому після її дзвінка ОСОБА_1 погодився відвезти їй ліки, а крісло мав завезти зранку, і не планував нікуди їхати, а мав ночувати у свідка, оскільки вона пригостила його пивом.

Допитаний в якості свідка інспектор поліції ОСОБА_4 суду повідомив, що дійсно 22.10.2023 було зупинено транспортний засіб під керуванням громадянина ОСОБА_1 , від якого було чути різкий запах алкоголю з порожнини рота, тому йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу алкотесту Драгер. Результат позитивний, а тому на водія складено матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свідок зазначив, що водій ОСОБА_1 під час зупинки не повідомляв про необхідність терміново доставити ліки сестрі, а повідомив, що перевозить крісло сестрі, ті тільки згодом, коли зрозумів, що перебування стану сп`яніння не вдастся приховати повідомив, що пив пиво.

ОСОБА_1 додав через канцелярію суду додаткові докази на підтвердження того, що його сестра ОСОБА_2 є особою з інвалідністю і те, що 23.10.2023 вона зверталася за медичною допомогою до закладу охорони здоров`я.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та свідків, дослідивши матеріали справи, суд оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов таких висновків.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

П.1.3 Правил дорожньогоруху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина перша ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок оформлення та вимоги до оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення заст.130 КУпАП врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395(далі -Інструкція № 1395); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі -Інструкція № 1452/735); та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 (далі Порядок №1103).

Порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння регламентується ст.266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858 (далі Інструкція).

Пунктами 3, 4, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, приходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 , наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зокрема, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №054374 від 22.10.2023;

- результатом алкотесту Драгер 6810 №2780, результат 1,35 проміле, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який був проведений у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: розширені зіниці очей, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, результат 1,35 проміле, у графі «З результатами згоден: ОСОБА_1 та підпис»;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.10.2023, з якого випливає, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння в КНП «Тростянецька лікарня» однак останній відмовився;

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 22.10.2023, з якого випливає, що ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом;

- дослідженими у судовому засіданні відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, які здійснено відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію»;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7994149 від 22.10.2023 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, якою підтверджується законність зупинки транспортного засобу;

- іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Твердження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що він діяв в умовах крайньої необхідності доставляючи ліки хворій сестрі, на які також посилалися свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є безпідставним, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано обставини, які мають значення для встановлення обставин справи, а саме: підтвердження факту керування транспортним засобом в стані сп`яніння, процес проходження огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу Драгер 6810, а також те, що після зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції, на запитання поліцейського чи вживав щось водій, ОСОБА_1 повідомив, що не пив нічого, не повідомив і того, що сів за кермо через необхідність завести ліки хворій сестрі, натомість повідомив, що "везе диванчик сестричці". Водночас, після проходження огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу Драгер і ознайомлення із позитивним результатом, ОСОБА_1 визнав, що випив пляшку пива, в магазині, фактично перед його зупинкою поліцейськими, однак про те, що була крайня необхідність сісти за кермо в стані сп`яніння задля доставки лікарських засобів сестрі не повідомляв. Також протягом часу складення адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 не повідомив працівників поліції, що йому потібно доставити хворій сестрі ліки. Наведені обставини знайшли і своє підтвердження показами свідка інспектора СРПП ВП №2 Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області, який зупиняв ОСОБА_1 , проводив його огляд на стан сп`яніння та складав адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_1 повідомив, що перевозить крісло, а тому була відкрита ляда в машині, однак про те, що водій здійснює термінову доставку ліків для сестри не повідомляв. В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що він перебував у стресовому стані, тому забув сказати про ліки. Суд оцінює такі доводи ОСОБА_1 критично, оскільки з відео випливає, що учасники події (працівники поліції та водій) спілкувалися спокійно без створення стресової ситуації, на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 з`ясовує у працівника поліції чи його буде позбавлено прав керування і чи можна вирішити питання без складення протоколу, на що працівник поліції заперечив, і повідомив, що він тільки складає протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а справа буде розглянута судом.

Суд бере до уваги те, що покази свідка ОСОБА_3 не узгоджуються з показами ОСОБА_1 з місця події, а саме: свідок стверджує, що ОСОБА_5 їй допомагав по господарству, оскільки її зять та чоловік перебувають у ЗСУ, і не планував нікуди їхати, а тому вона купила в магазині пива і пригостила ним дядька, в той час, як з відео випливає, що ОСОБА_1 повідомив працівників поліції про те, що фактично перед зупинкою заївав в магазин купив пива і випив, оскільки не планував по дорозі нікого зустрічати.

Так, статтею 18 КУпАП встановлено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конституції людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Суд бере до уваги те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно є пенсіонером по інвалідності (3 група загального захворювання), має встановлений діагноз Цукровий діабет типу 2 без ускладнень, та з 23.10.2023 знаходилась на амбулаторному лікуванні з приводу захворювання верхніх дихальних шляхів, що підтверджується наданими суду документами, однак в судовому засіданні не доведено крайньої необхідності, що спонукала б ОСОБА_1 сісти за кермо в стані сп`яніння, а саме не надано доказів на підтвердження того, що громадянин ОСОБА_1 відвертав настання можливої шкоди життю та здоров`ю сестри, яка в силу свого стану здоров`я, покликала на допомогу свою доньку з метою отримання ліків. Також ОСОБА_1 не доведено, що в нього була відсутня можливість залучити іншого водія.

До того ж, як зазначено вище, ОСОБА_1 зразу ж після зупинки його автомобіля не повідомив поліцейським, що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, а також про те, що він діяв у стані крайньої необхідності через потребу його сестри у медичній допомозі.

Таким чином, у суду відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 130 на підставі статей 17 (обставини, що виключають адміністративну відповідальність) та 18 (крайня необхідність) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, матеріали справи не містять доказів порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, протокол складений в установленому законом порядку, з дотриманням вимог статтей 256, 266 КУпАП, та положень «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» №1395 від 07.11.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (з внесеними змінами).

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до ст.1 КУпАП, завданнями цього Кодексу є, в тому числі, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі точного і неухильного додержання законів України.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.

За змістом ст.23 КУпАП, метою застосування адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне стягнення, в дусі додержання законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При призначенні покарання за вчинене правопорушення, суд враховує, що ОСОБА_1 позитивно характерезується за місцем роботи, суспільну небезпечність вчиненого правопорушення та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Щодо клопотання КНП "Тростянецький ЦПМСД" про врахування факту, що водій ОСОБА_1 працює водієм спеціального автотранспорту, який забезпечує виїзди медичних працівників в села нашого регіону, а саме: Тростянчик, Глибочок, Демидівка, Скибинці, Гордіївка, а також у разі необхідності здійснює виїзди за іншими маршрутами, і у разі позбавлення його права керування транспортним засобом, буде прийнята вимушена міра - звільнення в зв`язку із невідповідністю займаній посаді, а через брак молодого працюючого населення, так як більшість призвана до лав ЗСУ, забезпечити заклад водієм вкрай важко, що спричинить збільшення витрат часу доїзду з метою надання своєчасної медичної допомоги, суд вважає його неспроможним.

Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Таким чином, підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності немає, а тому, варто накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, яке відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

Зазначений вид адміністративного стягнення забезпечить у майбутньому недопущення вчинення аналогічного правопорушення ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

За приписами ч.1 ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент надходження справи про адміністративне правопорушення до суду

Тому є всі підстави для стягнення із ОСОБА_1 судового збору в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 33-36, 40-1, 126, 130, 245 ,251, 266, 268, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, які стягнути на рахунок - UA0002001, ГУК у Вінницькій обл./Він.обл/21081300, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) (рахунок - UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статей 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О. Г. Борейко