Справа 229/6851/23
Номер провадження 3/229/3649/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Панова Т.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженку: с. Моївка, Чернівецького району, Вінницької області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка служить фельдшером медичного пункту, молодший сержант військової частини НОМЕР_1 , за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

відповідно протоколу А4165 № 250 від 20 вересня 2023р. наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.06.2023 р. №1834 було призначено службове розслідування за фактом неприбуття до військової частини НОМЕР_1 з лікувального закладу військовослужбовця військової служби призваного за мобілізацією, який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_2 . В ході якого встановлено факт того що солдат ОСОБА_2 був безпідставно відсутній на військовій службі з 22.08.2022 р. по теперішній час, та факт недбалого ставлення до військової служби посадовою особою медичного пункту військової частини НОМЕР_1 молодшим сержантом ОСОБА_1 .

Молодший сержант ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді фельдшера медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , в результаті недбалого ставлення до військової служби в період часу з 22.08.2022 р. по 26.02.2023 р. не виконала усний наказ про порядок контролю (жодного разу не зв`язалася з військовослужбовцем, який вибув на стаціонарне лікування та не вжила інших дій та заходів, які передбачені (усний наказ про порядок контролю), незабезпечила своєчасне (надання інформації) внесення записів про зміни в облікових даних особового складу у відповідні облікові документи, які ведуться у штабі військової частини відповідно солдата ОСОБА_2 , що призвело до відсутності контролю за місцем перебування під час дії правового режиму "воєнний стан" солдата ОСОБА_2 (відсутній на військовій службі з 22.08.2022 р.), що призвело до безпідставного нарахування та виплати солдату ОСОБА_2 грошового забезпечення, чим заподіяно матеріальної шкоди державі у розмірі 124272 грн. 21 коп., що підтверджується довідкою-розрахунком №836/1111779 від 02.07.2023 р.

Своїми діями молодший сержант ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП "недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах дії правового режиму "воєнний стан".

В судове засідання ОСОБА_1 з`явилася. Вину у визначеному правопорушенні не визнала. Пояснила, що військову службу проходить за контрактом на посаді фельдшера медичного пункту військової частини НОМЕР_1 у військовому званні молодший сержант. До її посадових обові`язків належить:

- надання первинної долікарської медичної допомоги військовослужбовцям;

- евакуація поранених з поля бою до лікарняного закладу;

- проведення профоріентаційної роботи з військовослужбовцями (протиепідемічні заходи);

- прийом амбулаторних хворих;

- здійснення контролю за медичною технікою ;

- підтримання морально-психологічного стану в/с медичного пункту.

Посада, яку вона обіймає, не пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно- господарських обов`язків, і такі обов`язки не були їй доручені командуванням військової частини. Також їй не доручали здійснювати контроль особового складу військової частини НОМЕР_1 , які вибули до лікувальних закладів. Просила суд врахувати надані пояснення при вирішенні данної справи.

Адвокат Наумової О. О. Черніков Д. Ю. надав клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП.

Положеннями ч.2 ст.7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договорами», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь

обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Дослідивши матеріали, які надійшли до суду, суд приходить до висновку, що дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з таких підстав.

Виходячи з обставин, які зазначені в протоколі А4165 №250, ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме "недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах дії правового режиму "воєнний стан".

Диспозиція ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачає наступні склади адміністративного правопорушення: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

У зв`язку з відсутністю в КУпАП тлумачення поняття «недбале ставлення до військової служби», для вирішення даних спірних правовідносин суд застосовує аналогію закону.

Згідно статті 425 КК України, а саме коментарю до неї - недбале ставлення до військової служби полягає у невиконанні або неналежному виконанні військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування.

Під невиконанням обов`язків розуміють невиконання дій, які входять у коло службових обов`язків, під неналежним виконанням нечітке, формальне або неповне здійснення обов`язків.

В примітках до статті 172-13 КУпАП наведено поняття "військові службові особи", під якими

розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Виконання спеціальних доручень службового характеру, не пов`язаних зі здійсненням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, не дає підстав розглядати такого військовослужбовця як військову службову особу.

Відповідно до роз`яснень Національного агенства з питань запобігання корупції № 11 від 29.12.2021 року, адміністративно-господарські функції (обов`язки) - це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) - це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Згідно п.7 Розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення).

З долучених до матеріалів справи пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 у військовому званні молодший сержант на посаді фельдшера медичного пункту за контрактом, що підписаний 27.08.2021 р.

Відповідно до копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 238 від 27.08.2021 р., який міститься в матеріалах справ, солдата ОСОБА_1 призначено на посаду «медичної сестри медичного пункту» військової частини НОМЕР_1 за штатно-посадовою категорією «молодший сержант» з 27.08.2021 року. З 22 червня 2022 р. ОСОБА_1 переведено на посаду фельдшера медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , що вбачається з витягу з наказу №174 від 22.06.2022 р.

Отже ОСОБА_1 не є військовим начальником, або військовослужбовцем, який постійно чи тимчасово обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, а отже не відноситься до військових службових осіб в розумінні приписів ст. 173-13 КУпАП, і відповідно не є суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 172-15 КУпАП.

Інших належних доказів, що ОСОБА_1 займає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, і є військовою службовою особою, суду не надано.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявні в матеріалах справи докази не дають підстав поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, відтак провадження у справі підлягає закриттю згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.172-15,221,245,247-249,284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172-15 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 294 КУпАП, до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т.Л. Панова