Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1391/22
Провадження № 3/382/109/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Яготин

Суддя Яготинського районного суду Київської області Нарольський М. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Згідно з відомостями протоколу серії ВАБ № 870363 від 05.12.2022 року, ОСОБА_1 ухиляється від виконання обов`язків передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого встановлено 05.12.2022, що остання не відвідує навчальний заклад Яготинський ліцей № 3 без поважних причин більше 10 днів. У зв`язку з чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, тобто повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за частиною 1 статті 184 КУпАП.

Матеріали справи направлялися до Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області для належного дооформлення. 11.01.2023 матеріали надійшли після дооформлення.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, від неї повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Судова повістка направлялася на адресу місця проживання, яку ОСОБА_1 вказала під час складення протоколу, що підписаний нею без заперечень.

Прокурор повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 184 КУпАП встановлено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, проявляється в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП є бланкетною нормою, тобто такою нормою права, яка відсилає до норм іншого законодавчого акта.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Таким чином, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не створюють належні умови для розвитку природних здібностей дитини, не готують її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ухиляється від виконання обов`язків передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого встановлено 05.12.2022, що остання не відвідує навчальний заклад Яготинський ліцей № 3 без поважних причин більше 10 днів.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, у судовому засіданні досліджено: протокол про адміністративне правопорушення ВАБ № 870363 від 05.12.2022 року; довідку про повторність притягнення до адміністративної відповідальності; копію паспорта ОСОБА_1 ; лист дирекотра Яготинського ліцею № 3 Салобути Т. від 24.11.2022 року; акт про невідвідування ліцею ученицею 1-В класу ОСОБА_3 від 24.11.2022 року; акт про невідвідування ліцею ученицею 10-В класу ОСОБА_4 від 24.11.2022 року.

Суд критично сприймає в якості доказів неналежного виконання матір`ю обов`язків лист директора школи та акти про невідвідування школи. Датовані однією датою документи мають посилання не невідвідування дитиною навчального закладу більше 10 робочих днів, разом із тим, не зазначено чітко скільки саме днів (чи значний цей період невідомо); акт про невідвідування ліцею ученицею 1-В класу ОСОБА_3 від 24.11.2022 року взагалі не стосується суті інкримінованого правопорушення, оскільки протокол складено за невиконання обов`язків передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України щодо виховання саме неповнолітньої доньки ОСОБА_2 . Також суд звертає увагу, що в акті про невідвідування ліцею ученицею 10-В класу ОСОБА_4 від 24.11.2022 року, прямо зазначено, що "Причини, з якої учениця не відвідує заклад освіти доволі різноманітні. Було проведено наступну роботу: після телефонної розмови з матір`ю, з її слів, з`ясувалось що у вересні дівчинка на уроки не виходила, бо водила до 1 класу молодшу сестру, так як мама була хвора. Після розмови з класним керівником, ОСОБА_5 частково стала працювати на уроках. Коли 10-В клас вийшов на очне навчання, учениця не відвідує ліцей через хворобу всієї родини (зі слів матері). ... минулого навчального року учениця навчалася за сімейною формою...". Суд також враховує загальновідомі обставини про запровадження на всій території України воєнного стану, існування у період жовтня-грудня 2022 року значних ускладень із забезпеченням електричної енергії по всій території України, запровадження у навчальних закладах заходів дистанційного навчання. Також, особою, яка складала протокол, не відібрані письмові пояснення в самої ОСОБА_1 , а також пояснення свідків.

Враховуючи викладене та аналізуючи докази, суд вважає, що в матеріалах справи відсутня достатня кількість належних і допустимих доказів на підтвердження ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків.

При цьому, суд також зазначає, що в силу ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Водночас, матеріали справи не містять доказів на підтвердження саме конкретної винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка надавала б підстав для висновку про ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)». Таким чином, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми законодавства, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 184, 247, 251, 252, 256, 280 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Суддя М. М. Нарольський