Справа № 539/182/23
Провадження № 3/539/123/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м.Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Просіна Я.В., розглянувши матеріал, що надійшов із Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює завідувачем складу в ТОВ «Лубни м`ясо», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

31.12.2022 року близько 09 год 30 хв за адресою проживання: АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного характеру, завдавши їй два ляпаси долонею руки по обличчю, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному здоров`ю. ОСОБА_2 від проходження СМЕ відмовилася. ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 173-2 цього Кодексу розглядаються протягом доби.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП відноситься до правопорушень, по яким обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину визнав.

Статтею 7 КУАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд визнає доведеним, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки його вина підтверджується дослідженими судом матеріалами адміністративної справи а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 281522 від 05.01.2023 року (а.с.2); поясненнями ОСОБА_2 (а.с.4); копією заяви ОСОБА_2 про не проведення перевірки з приводу її заяви, щодо нанесення тілесних ушкодження (а.с.5); копією довідки КП «ЛЛІЛ» ЛМР від 02.01.2023 року виданої ОСОБА_2 (а.с.7); поясненнями ОСОБА_1 (а.с.8).

Досліджені під час судового розгляду справи та перевірені вищенаведені письмові докази є належними та допустимими у розумінні ст.251 КУпАП.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, відповідно до вимог ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд, давши належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд враховує, у відповідності до ч. 2 ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставини які пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів, що суд вважає достатнім для виправлення правопорушника і попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 , необхідно стягнути судовий збір на рахунок спеціального фонду державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 9, 40-1, 44, 173-2, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накласти адміністративне стягнення в межах санкції цієї статті у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня отримання ним постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, при примусовому виконанні цієї постанови стягується подвійний розмір штрафу з правопорушника.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лубенського міськрайонний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Я.В. Просіна