Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3/733/721/23
Єдиний унікальний №733/1134/23
Постанова

Іменем України

08 вересня 2023 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі судді Овчарика В.М.,

за участю секретарів Ткаченко В.М., Пікуль-Дряпко Л.К.,

особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 та

адвоката Селюха А.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рубанка Бахмацького району Чернігівської області, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, мешканця АДРЕСА_1 , водія ТОВ «АВТОБУДКОМПЛЕКС-К», ІПН: НОМЕР_1 ,

за ст. 130 ч. 4, 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

Згідно протоколу, 08 липня 2023 року приблизно о 23-10 год ОСОБА_1 на вул. Шевченка в смт. Парафіївка Прилуцького району Чернігівської області, керуючи автомобілем VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не зменшив швидкість, щоб у разі потреби зупинитися, у результаті чого здійснив наїзд на пішохода, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив п. 2.3 б ПДР України.

08 липня 2023 року о 23-10 год ОСОБА_1 на вул. Шевченка в смт. Парафіївка Прилуцького району Чернігівської області, керуючи автомобілем VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номерний знак НОМЕР_2 , залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, чим порушив п. 2.10 а ПДР України.

Згідно протоколу, 08 липня 2023 року о 23-10 год ОСОБА_1 на вул. Шевченка в смт. Парафіївка Прилуцького району Чернігівської області керував автомобілем VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номерний знак НОМЕР_2 , та після скоєного ним ДТП вживав алкогольні напої, чим порушив пункт 2.10 є Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав частково та пояснив, що 08 липня 2023 року приблизно о 22-00 год він приїхав до бару «Смаколик» у смт. Парафіївка Прилуцького району Чернігівської області, після чого поїхав підвезти додому свого знайомого в центр селища. Потім повернувся назад до кафе «Смаколик». По дорозі він нічого такого, щоб указувало на ознаки ДТП не помітив. По приїзду до вказаного кафе до нього підійшли невідомі особи і почали висловлювати до нього претензії, що він ніби-то когось збив. Після чого між ним та цими особами виник конфлікт, а згодом приїхали працівники поліції. Після ДТП алкогольні напої не вживав, хоча сказав про це працівникам поліції.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні показав, що 08.07.2023 року він разом із знайомими відпочивав у кафе «Смаколик», яке розташоване у смт. Парафіївка Прилуцького району Чернігівської області. Пізніше на автомобілі до них під`їхав ОСОБА_1 , який вживав з усіма алкогольні напої. Приблизно о 22-45 год він відвіз у центр смт. Парафіївка ОСОБА_3 та незадовго повернувся, після чого десь хвилин через п`ять до його автомобіля підійшли невідомі особи та почали його фотографувати, а також пред`являти якісь претензії, через що відбулася сутичка та бійка. Згодом приїхали працівники поліції. Після того як ОСОБА_1 повернувся назад до кафе, останній алкогольних напоїв не вживав.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що вона працює барменом у кафе «Смаколик» в смт. Парафіївка Прилуцького району Чернігівської області, який закривається о 23-00 год. Пам`ятає подію, яка сталася з ОСОБА_1 . Так, після 23-00 год, точної дати не пам`ятає, до кафе під`їхав чорний автомобіль, з якого вийшов останній, а через декілька хвилин до вказаного автомобіля підійшли дві жінки та два чоловіка, які почали висловлювати претензії до ОСОБА_1 , що він ніби-то когось збив. Після того, як ОСОБА_1 під`їхав до кафе, він був весь час у неї в полі зору, так як вона ще з трьома працівницями були біля кафе на гойдалці, який у цей час алкогольних напоїв не вживав.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання свідків, та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Приписами статті 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і суб`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото та кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Пунктами 1.3, 1.4 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці правила. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч. 4, 122-4, 124 КУпАП, органом поліції надані протоколи про адміністративні правопорушення, тестування на алкоголь приладом Драгер, результати якого показали 1,16 проміле, письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , схема ДТП, відеозапис.

Надаючи оцінку вказаним доказам суд враховує наступне.

Так, відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 2.3 б ПДР України, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 471863 від 09.07.2023 року.

Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. 2.3 б ПДР України, який зазначений в протоколі працівником поліції.

Згідно вимог п. 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Однак у фабулі правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не розкрито порушення ОСОБА_1 саме п. 2.3 б ПДР.

Так, враховувати дорожню обстановку водій повинен відповідно до п. 12.1 ПДР, при цьому п. 13.1 ПДР передбачає, що водій повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У ході огляду відеозапису та з письмових пояснень свідків, зокрема, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , встановлено, що ОСОБА_1 зачепив дзеркалом свого автомобіля праву руку ОСОБА_8 , тобто фактично ОСОБА_1 не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечного інтервалу, що передбачено п. 12.1, 13.1 ПДР, а не п.2.3 б.

Таким чином особа, яка склала протокол за ст. 124 КУпАП, незважаючи на бланкетну норму закону та всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, вказала зовсім інший пункт ПДР, який передбачає відповідальність за ст. 124 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 рішення від 28.10.2003 у справі «Ракевич проти Росії» (Rakevich v. Russia), заява № 589973/00); п. 109 рішення від 13.12.2001 у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява № 45701/99); п. 54 рішення від 23.09.1998 у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно яких «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

За таких обставин суд визнає протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом, у зв`язку з чим у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження по справі про притягнення останнього за вказаною статтею підлягає закриттю.

Що стосується порушення ОСОБА_1 ст. 130 ч. 4 КУпАП, суд враховує наступне.

Відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП настає за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Із переглянутого відео видно, як ОСОБА_1 повідомив працівників поліції про те, що вживав алкогольні напої після ДТП, про це він написав і в своїх письмових поясненнях, однак, у судовому засіданні зазначив, що вживав алкогольні напої до ДТП, що підтвердили у судовому засіданні також свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Зазначене підтверджується також тим, що у протоколах про адміністративне правопорушення всі правопорушення скоєні в один у той же самий час о 23-10 год, а ДТП - приблизно о 23-10 год.

З урахуванням вказаного у тесті результату 1,160 проміле, останній не міг бути таким у ОСОБА_1 після вживання ним спиртних напоїв після ДТП, оскільки одразу ж після його вчинення, а саме через декілька хвилин підійшла сама потерпіла з іншими свідками до ОСОБА_1 , який був біля кафе «Смаколик».

Таким чином, на переконання суду, працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 4 КУпАП, належно та всебічно не дослідили всі наявні у них докази та склали відповідний протокол, який не відповідав обставинам справи, враховуючи також вказаний ними час скоєння відповідного правопорушення.

Зазначення ж ОСОБА_1 про вживання ним спритних напоїв після ДТП, без зіставлення та вивчення всіх доказів на місці правопорушення, не може саме по собі свідчити про вчинення ним правопорушення саме за ст. 130 ч. 4 КУпАП.

Згідно зі ст. 9, 247 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_9 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 4 КУпАП.

Відповідальність за ст. 122-4 КУпАП настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Так вина ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП підтверджується особистими поясненнями останнього, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та оглянути у судовому засіданні відеозаписом.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, за яке він повинен нести адміністративну відповідальність.

Натомість у діях останнього відсутні склади адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 130 ч. 4 КУпАП.

Беручи до уваги всі досліджені докази, характер вчиненого правопорушення, який становить значну суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, так як такий вид стягнення буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Так як у судовому засіданні не встановлено пільг щодо сплати судового збору ОСОБА_1 , тому з останнього у дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись статтями 36, 40-1, 221, 280, 283, 284, п. 1 ст. 247 КУпАП, суд

постановив:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ст. 130 ч. 4 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складів адміністративних правопорушень, передбачених зазначеними статтями.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.М. Овчарик