Справа № 585/2352/20
Номер провадження 3-в/585/11/23
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд в складі головуючого судді В.О. Шульга, при секретарі Кириленко Ю.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , про звільнення від відбування адміністративного стягнення, накладеного постановою суду у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у справі за № 585/2352/20,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про звільнення його від відбування адміністративного стягнення, накладеного постановою суду у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у справі за № 585/2352/20.

В обгрунтування заяви посилається на те, що Згідно постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24.09.2020 (дата набрання законної сили 13.10.2020) у справі за № 585/2352/20 його, ОСОБА_1 , було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-І КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді суспільно-корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Підстава притягнення до адміністративної відповідальності згідно вищевказаної постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області: він, ОСОБА_1 , не сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 9764,37 грн. сукупний розмір якої перевищує суму платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП. Його вина була повністю доведена (так вказано у постанові) матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 36 від 14.09.2020 року та розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, копією виконавчого листа № 585/703/15 від 10.08.2015 року. Тобто, він, ОСОБА_1 (так вказано у постанові) вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, оскільки не сплачував аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З дня набрання постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24.09.2020 року (дата набрання законної сили 13.10.2020) у справі за № 585/2352/20 він, ОСОБА_1 , постійно, своєчасно за викликом відвідував Роменський районний сектор № 3 філії ДУ "Центр пробації" в Сумській області. В розшуку не перебував.

Звернувши своєчасно до виконання постанову про накладення на нього, ОСОБА_1 , стягнення у виді суспільно корисних робіт суд дотримався в цілому вказаних вимог закону, однак відсутність коштів в організаціях за період з 2020 року по 2023 рік для і оплати суспільно-корисних робіт призвело до його тривалого невиправданої о невиконання, у зв`язку з тим, що організація неодноразово відмовляла у прийнятії його, як порушника до відпрацювання призначеного судом адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, порушуючи вимоги ст. 325-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Враховуючи те, що постанова Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24.09.2020 року (набрала законної сили 13.10.2020), якою його ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт з об`єктивних причин залишається без виконання більше двох років у зв`язку з відмовою юридичних осіб приймати його як правопорушника для відбуванні суспільно корисних робіт, з підстав відсутності коштів для їх оплати.

Таким чином, зазначена справа про адміністративне правопорушення щодо накладення на нього, ОСОБА_1 , стягнення у виді суспільно-корисних робіт, може бути прирівняна до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на цю категорію справ можливо застосувати аналогію закону, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема КК, яка регламентує подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), а для суддів усіх інстанцій важливим елементом законного і справедливого правосуддя, оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

Такою нормою у КК України є ст. 80, яка міститься у розділі XII "Звільнення від покарання та його відбування" і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно ч. 1 цієї статті особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання, і відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються, (ч. 3 ст. 80 КК України).

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні з вказаним законодавством і судовою практикою, дають підстави вважати, що строк давності виконання постанови судді про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішенням законної сили, тобто через 10 днів з дня її винесення та в усякому разі не перевищувати 2-х років. Враховуючи неможливість відбуття мною, ОСОБА_1 , адміністративного стягнення зумовлено незалежними від мене причинами. Тому, просить звільнити його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт, накладеного постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від24.09.2020 року за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП у справі за № 585/2352/20, у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24.09.2020 у справі за № 585/2352/20 про накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 в судове засідання н з`явився в своїй заяві клопотав розгляд справи провести за його відсутності.

Представник Роменського РС №3 філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області в судове засідання не прибув, до суду надійшла заява від начальника Роменського РС №3 філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області в якій він клопотав розгляд справи провести без його участі.

За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали адміністративної справи № 585/2352/20 та матеріали особової справи № 36/2020 відносно ОСОБА_1 суд дійшов наступного висновку.

Відповідно дост.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно із ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Встановлено, що постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 вересня 2020 року у справі № 585/2352/20 (номер провадження 3/585/870/20) ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді суспільно-корисних робіт на строк 120 годин (а.с.8).

Порядок виконання адміністративних стягнень у вигляді суспільно корисних робіт визначений «Порядком виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт», затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 474/5 від 19.03.2013 року.

Належне та якісне виконання судового рішення можливе за умови взаємодії між державними органами.

З матеріалів особової справи № 36/2020 відносно ОСОБА_1 вбачається, що 11.01.2021 року, 19.04.2021 року, 21.07.2021 року, 28.10.2021 року, 22.02.2022 року, 22.06.2022 року, 31.10.2022 року ОСОБА_1 направлено до Управління ЖКГ для відбування покарання у виді суспільно-корисних робіт (а.ос.с.23, 28, 32, 38, 44, 47, 51).

Згідно повідомлень Управління ЖКГ № 15/1 від 14.01.2021 року, № 211 від 27.04.2021року, № 371 від 02.08.2021 року, № 632 від 04.11.2021 року, № 263 від 01.04.2022 року, № 595 від 30.06.2022 року, № 1275 від 11.11.2022 року вбачається, що в зв`язку з відсутністю в КП«ККП» РМР коштів необхідних для оплати суспільно корисних робіт, забезпечити створення робочого місця та прийняти на роботу гр. ОСОБА_1 , 1977 року народження не має можливості. (а.о.с. 24, 29, 33, 39, 45, 48, 52)

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст.9 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі-Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення КУпАП не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду.

Натомість, дані строки, передбачені в КК України, а саме, ст. 80 регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, 2 роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання, і відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину (ч. 3, ч.4 ст. 80 КК України).

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідно до принципу верховенства права давність виконання постанови судді про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт згідно норм КУпАП не може тривати довше, ніж давність виконання обвинувального вироку суду у кримінальному праві, у якому особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано - 2 роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Отже, строк давності виконання постанови судді про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт не повинен перевищувати двох років.

Як встановлено судом, постанова суду від 24.09.2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 станом на 13.03.2023 року не виконана.

Суд враховує також і відсутність даних у матеріалах справи про ухилення ОСОБА_1 від відбування накладеного стягнення.

Враховуючи вищевикладене, та те, що КП «ККП» РМР, не виділено коштів на оплату суспільно корисних робіт для порушників, що призвело до неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відповідно до ст.303 КУпАП, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 303, 304 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про звільнення від відбування адміністративного стягнення, накладеного постановою суду у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у справі за № 585/2352/20 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт, накладеного постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24.09.2020 року за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП у справі за № 585/2352/20, у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24.09.2020 року у справі за № 585/2352/20 про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга