КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року місто Київ

Справа №369/11209/22

Апеляційне провадження № 33/824/954/2023

Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Желепи О.В. розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Пустового Богдана Вікторовитча на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 січня 2023 року

в справі про притягнення до адміністративної відплвідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - не встановлено, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

ВСТАНОВИВ

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04 жовтня 2022 року серія ВАБ 868217 ОСОБА_1 04 жовтня 2022 року близько 19 год 00 хв за місцем проживання перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї колишньої дружини насильство в сім`ї, а саме висловлювавсяв її бік нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 січня 2023 року провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 173-2 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з такою постановою, захисник ОСОБА_1 адвокат Пустовий Б. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 січня 2023 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статі 173-2 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.І ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґруунтована тим, що постанова є безпідставною та незаконною, належно не вмотивована, не відповідає фактичним обставинам справи, не ґрунтується на доказах та вимогах закону, а розгляд справи проведено не об`єктивно та упереджено.

Вказує, що сімейні стосунки у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не склались, в результаті чого шлюб було розірвано. У зв`язку з особистими неприязними відносинами ОСОБА_2 сама систематично та навмисно поводить себе неадекватно чим наражає і провокує конфліктні ситуації. Так, 04 жовтня 2022 року між колишнім подружжям виник конфлікт на ґрунті тривалих неприязних відносин, у ході якого колишня дружина ображала, обзивала ОСОБА_1 , голосно та безпідставно кричала на нього.

Зазначає, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виник саме конфлікт, а формулювання обвинувачення у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки не містить всіх необхідних ознак, які повинні бути вказані в обвинуваченні.

Посилається на те, що суд першої інстанції не лише не врахував всі факти, національне законодавство, а й практику Європейського суду з прав людини. Вказує, що мав бути застосований принцип поза розумним сумнівом, згідно якого має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

У судовому засіданні 20 лютого 2023 року захисник ОСОБА_1 адвокат Пустовий Б. В. просив скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 січня 2023 року з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. Вказувала, що колишній чоловік ОСОБА_1 регулярно влаштовує бійки, провокує на конфлікти та зловживає алкоголем. Крім того, будинок, де наразі вони проживають за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 не належить, оскільки будинок був побудований ще під час першого шлюбу з іншим чоловіком, а ОСОБА_1 тільки там зареєстрований.

Зазначала, що поліція викликалась не вперше, тілесні ушкодження ОСОБА_1 їй завдає також не вперше, крім того вона перебуває на обліку, як жертва домашнього насильства. На підтвердження вказаних обставин надала в засіданні для огляду відповідну довідку.

Заслухавши пояснення адвоката Пустового Б.В., потерпілої ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, за вимогами ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-3 КУпАП, суд першої інстанції вважав встановленим, що 04.10.2022 року ОСОБА_2 викликала поліцію, оскільки її побив колишній чоловік. По прибуттю працівників поліції ОСОБА_4 пояснила, що близько 19 години, коли вона повернулась додому, колишній чоловік ОСОБА_5 зі своїми друзями розпивав спиртні напої, коли друзі розійшлись, між ними виникла сварка на побутовому ґрунті, в ході якої колишній чоловік ображав її нецензурними словами, хапав за волосся та розбив губу, тому поліцейський СРПП ВП № 1 Фастівського РУП склав протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Відповідно до копії довідки № 2966 ОСОБА_2 05.10.2022 року була оглянута хірургом з приводу забійної рани нижньої губи. При складенні протоколу рівень небезпеки ОСОБА_1 працівником поліції був визначений як середній.

Обґрунтовуючи вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-3 КУпАП суд першої інстанції вказував, що 04.10.2022 року ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , чим завдав шкоду її психологічному та фізичному здоров`ю, проте, оскільки на день розгляду справи закінчились встановлені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком, з огляду на наступне.

Закон «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Відповідно до п. 3 ч. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 17 ст. 1 Закону визначено, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно зі ст. 3 Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.

Згідно ч.1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 04 жовтня 2022 року серія ВАБ 868217 ОСОБА_1 04 жовтня 2022 року близько 19 год 00 хв за місцем проживання перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї колишньої дружини насильство в сім`ї, а саме виражався в її бік нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення є доказом у розумінні ст. 251 КУпАП. Крім того, такий протокол складено уповноваженою особою у відповідності до положень статті 255 КУпАП.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення структурно складається з чотирьох обов`язкових елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Для констатації наявності складу адміністративного правопорушення необхідне встановлення усіх чотирьох його елементів. Відсутність хоча б одного з них виключає склад правопорушення в цілому.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

В даному випадку потерпілій особі була завдана шкода фізичному здоров`ю, що підтверджується наявною в матеріалах довідкою № 2966 від 05.10.2022 виданою КНП «Лікарня інтенсивного лікування Боярської міської ради».

Згідно довідки № 2966 від 05.10.2022 виданою КНП «Лікарня інтенсивного лікування Боярської міської ради» у ОСОБА_2 діагностована забійна рана нижньої губи.

З заяви ОСОБА_2 про вчинене правопорушення від 04.10.2022 року вбачається, що 04.10.2022 року близько 19 год 00 хв за спільним місцем проживання її колишній чоловік ОСОБА_7 перебуваючи в стані сп`яніння почас сварку, схопив за обличчя та штовхнув її головою об душову кабінку, погрожував їй розправою.

В поясненнях ОСОБА_2 вказує, що 04.10.2022 року прибувши до місця проживання, де її колишній чоловік ОСОБА_1 зі своїми друзями розпивав алкогольні напої, через деякий час друзі розійшлись і між нею та ОСОБА_1 виникла сварка на побутовому підґрунті в ході якої він виражався в її бік нецензурною лайкою та погрождував фізичною розправою та наніс їй т/у, а саме тягав за волосся, штовхав та розбив губу.

У формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства рівень небезпеки ОСОБА_1 працівником поліції був визначений як середній. А тому було видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника, яким заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 3 доби.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, є обґрунтованим та підтверджується зібраними по справі доказами в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що гутується, поясненнями ОСОБА_2 , довідкою № 2966 від 05.10.2022 виданою КНП «Лікарня інтенсивного лікування Боярської міської ради», формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №242754 від 04.10.2022 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 сама провокує ОСОБА_1 на конфліктні ситуації, не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки саме ОСОБА_1 вчинені протиправні дії по відношеню до колишньої дружини, крім того у разі якщо особа провокує на сварку, такі обставини жодним чином не дозволяють застосовувати фізичну силу та погрожувати фізичною розправою.

Щодо посилання захисника, що між сторонами виник конфлікт, відхиляються апеляційним судом, оскільки такі доводи є необґрунтованими та безпідставними, та спростовуються наявними у справі доказами.

Посилання на те, що судом першої інстанції не враховано практику Європейського суду з прав людини та не застосовано принцип поза розумним сумнівом, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, адже матеріали справи містять достатньо доказів вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і не викликають сумніву у його вчиненні.

З огляду на те, що вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин справи про адміністративні правопорушення, не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, доводами апеляційної скарги обставини, встановлені судом при розгляді справи, не спростовані, допущення порушень норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції за результатами апеляційного перегляду не встановлено.

За таких обставин, постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 січня 2023 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Пустового Богдана Вікторовитча - залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 січня 2023 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Желепа