Номер провадження: 33/813/1500/23
Номер справи місцевого суду: 509/3235/23
Головуючий у першій інстанції Козирський Є. С.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого судді - Стахової Н.В.,

за участю секретаря

судового засідання Долгової В.І.,

захисника Писанюк Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Писанюк Євген Ігорович

на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 липня 2023 року визнано ОСОБА_1 винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 гривень у прибуток держави.

У постанові суду зазначено, що у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення від 02.05.2023 року серії ААД №163702, 02.05.2023 року о 07:40 год. в Одеській обл.., м. Одеса, дорога Іллічівська, 3/1 на повороті АЗС «БРСМ» гр. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись по другорядній дорозі, не надала дорогу автомобілю Hyundai д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та скоїла з ним зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Писанюк Є.І. не погоджується із вказаною постановою суду, вважає що суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні ДТП, просить суд скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що апелянт не погоджуюсь із схемою ДТП, де не відображено належним чином механізм та передумови зіткнення учасників ДТП. Крім того, не погоджується із схемою ДТП, так як у ній не враховані характер та механізм ушкоджень транспортних засобів на момент зіткнення.

Зазначає, що згідно схеми ДТП, що додається до Протоколу, зіткнення автомобілів відбулося на смузі руху у напрямку на Одесу, хоча другий автомобіль (HYNDAI Getz) рухався по основній дорозі у бік Чорноморська. Тобто автомобіль HYNDAI Getz виїхав на зустрічну полосу руху, при цьому пересік подвійну суцільну розмітку, та здійснив зіткнення із автомобілем Mitsubishi outlander sport, а тому вважає, що в даному випадку водій автомобілю HYNDAI Getz - ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху щодо заборони перетину подвійної суцільної смуги, що розділяє зустрічні транспортні потоки.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Вислухавши пояснення апелянта, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №163702 від 02.05.2023 року, схему місця ДТП, пояснення учасників ДТП, відеозапис із заправної станції БРСМ, наданий представником ОСОБА_1 .

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1 Правил дорожнього руху України (далі- ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно пункту 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до ст.124 КУпАП склад правопорушення складає порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З огляду на вищенаведене суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги сторони захисту про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, оскільки виходячи зі змісту вищезазначених положень Правил дорожнього руху України, саме на водієві лежить обов`язок щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, який на перехресті нерівнозначних доріг, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

До твердження в апеляційній скарзі, що вказане на схемі місце зіткнення транспортних засобів та характер ушкоджень автомобіля Mitsubishi outlander sport свідчить, про те, що ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем Mitsubishi outlander sport завершила виїзд із другорядної дороги і знаходилась у своїй смузі руху на головній дорозі Одеса-Чорноморськ апеляційний суд ставиться критично і розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки, це твердження спростовується матеріалами справи, зокрема схемою місця ДТП.

Водій автомобіля Mitsubishi outlander виїжджаючи на перехрестя з другорядної дороги повинен був беззаперечно керуватись п. 16.11 ПДР, а саме дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Більш того, відповідно до п.1.4 Правил дорожнього руху України, кожен з учасників дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Тобто, рухаючись по головній дорозі ОСОБА_2 об`єктивно не міг допустити, що інші учасники дорожнього руху, які рухаються по другорядній дорозі не нададуть йому перевагу у русі на нерегульованому перехресті.

Проаналізувавши зазначені обставини у їх сукупності, апеляційний суд критично ставиться до доводу апелянта щодо відсутності порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та що саме, дії водія ОСОБА_2 призвели до зіткнення їх автомобілів, так як вони спростовуються наведеними вище доказами.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

При розгляді даної справи апеляційний суд враховує рішення ЄСПЛ у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, у якому Суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Натомість, фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції, та матеріали справи свідчать про те, що водій ОСОБА_1 , 02.05.2023 року о 07:40 год. в Одеській обл., м. Одеса, дорога Іллічівська, 3/1 на повороті АЗС «БРСМ» керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись по другорядній дорозі, не надала дорогу автомобілю Hyundai д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та скоїла з ним зіткнення, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Отже, аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів при обставинах встановлених постановою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 липня 2023 року, чим вона порушила вимоги п. 16.11 ПДР, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, на чому наполягає захисник, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст. 23 та ст. 33-35 КУпАП.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 липня 2023 рокує законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Писанюк Євген Ігорович, залишити без задоволення.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Н.В. Стахова