П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 181/42/23

Провадження № 3/181/46/23

13.01.23 року смт Межова

Суддя Межівського районного суду Дніпропетровської області Літвінова Л.Ф., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла відділення поліції №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого робітником «Вектор-Х, мешканця АДРЕСА_1 , притягнутого по ч.2 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

06 січня 2023 року 16.45 годині ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_2 під час якої висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

12 січня 2023 року 14.20 годині ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 порушив терміновий заборонний припис та порушив заборону на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Зважаючи на той факт, що в провадженні судді знаходиться дві справи про адміністративні правопорушення за правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 вважаю, що, згідно ст.36 КУпАП, вони мають бути об`єднані в одне провадження та їм слід присвоїти загальний номер справи №181/42/23 (провадження №3/181/46/23).

Скоєння правопорушення підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення від 06 та 12 січня 2023 року, рапортами ст.інспектора-чергового ВП №2, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку, що належним способом здобуто достатньо доказів у підтвердження того, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, при обставинах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.33 КУпАП, враховується, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а тому вважаю за необхідне накласти стягнення у вигляді адміністративного арешту, передбаченого санкцією ч.2 ст.173-2 КУпАП, як найбільш доцільне і достатнє для виправлення.

Положення ст.326 КУпАП, яка передбачає, що постанова суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення, втратила чинність як неконституційна, на підставі Рішення Конституційного Суду №10-р/2018 від 23.11.2018 року.

Суд також враховує рішення Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 року у справі «Швидка проти України», яке набуло статусу остаточного 30.01.2015 року та яким було констатовано порушення статті 2 Протоколу №7 до Конвенції. З метою недопущення порушення прав і свобод особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та якій обрано захід стягнення у вигляді адміністративного арешту, не слід виконувати постанову про застосування адміністративного арешту негайно після її винесення, а тому суд вважає за необхідне дану постанову про накладення стягнення у виді адміністративного арешту звернути до виконання лише після набрання нею законної сили, а строк відбування накладеного на останнього стягнення відраховувати з моменту його затримання.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 необхідно надати десятиденний строк для можливості оскарження даної постанови.

Відповідно до Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з порушника стягується судовий збір, який станом на день винесення постанови складає 536,80 гривень.

Керуючись рішенням Європейського суду з прав людини від 30 жовтня 2014 року по справі Швидка проти України (Заява № 17888/12), ст.2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч.2 ст.36, ч.2 ст.173-2 КУпАП та ст.ст.221, 249, 252,283, ч.1 п.1 ст.284 КУпАП , -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи про вчинення адміністративних правопорушень відносно ОСОБА_1 №181/42/23 (провадження №3/181/46/23) по ч.2 ст.173-2 КУпАП та №181/43/23 (провадження №3/181/47/23) по ч.2 ст.173-2 КУпАП в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам №181/42/23 (провадження №3/181/46/23).

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накласти стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 7 (сім) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятисот тридцяти шести) гривень 80 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Виконання зазначеної постанови допустити через десять днів з дня її винесення. В разі оскарження після відповідного рішення апеляційного суду. Негайному виконанню не допускати.

Суддя: Л. Ф. Літвінова