Провадження № 33/801/647/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гайду Г. В.
Доповідач: Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т. О., за участі захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Мороза С. О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 02 червня 2023 року серії ААД № 431171, складеним о 09.40 годині у м. Вінниці по вул. М. Оводова, 44 поліцейським взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП у Він-ницькій області ДПП капралом поліції Тучаком І. В., вранці 02 червня 2023 року о 09.30 годині у м. Вінниці по вул. М. Оводова, 44 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW 390L», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, пове-дінка, що не відповідає обстановці. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння водій відмовився, що підтверджується безпе-рервною відеофіксацією події за його участі. Своїми діями ОСОБА_1 по-рушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відпові-дальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністра-тивного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУПАП, на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 536,80 гривень судо-вого збору.

Не погоджуючись із такою постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржує її в апеляційному порядку, просить дану постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП; у разі висновку суду про наявність у його діях складу адмі-ністративного правопорушення ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати у частині позбавлення його права керування транспортними засобами на строк один рік. ОСОБА_1 вважає оскаржувану постанову не-законною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування усіх обставин справи. Обґрунтовуючи доводи власної скарги, ОСОБА_1 вказує, що від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся, у стані сп`яніння не перебував, а суд помилково урахував як доказ його вини протокол про адміністративне правопорушення та рапорт полі-цейського. Судом першої інстанції не ураховано, що він не має посвідчення во-дія та не може бути позбавлений права, якого фактично не має. Скаржник звер-тає також увагу, що справа розглянута за його відсутності, про дату, час та міс-це розгляду справи він не був повідомлений, через що був позбавлений можли-вості навести суду власні аргументи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, за-слухавши пояснення по апеляційній скарзі захисника ОСОБА_1 як особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, адвоката Мороза С. О., проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, переглянувши справу у межах наведених в апеляційній скарзі мотивів, апеляційний суд дійшов виснов-ку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Статтею 245 КУпАП визначені завдання провадження у справах про адмі-ністративні правопорушення. Це своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясу-вання обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному зако-ном порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адмі-ністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснен-нями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпі-лих, свідків.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішен-ня справи.

Згідно із частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. Згідно із пунктом другим частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відпо-відальність за керування транспортними засобами особами у стані алкоголь-ного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вжи-вання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Части-ною другою цієї статті установлена адміністративна відповідальність за повтор-не протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на ви-могу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або пере-бування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ураховуючи склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, об`єктивна сторона такого правопору-шення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкоголь-ного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у передачі керування транс-портними засобами особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, а так само і за відмову осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за-твердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Мі-ністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Відповідно до пункту дванадцятого згаданої вище Інс-трукції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу пере-буває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визна-ченими в пункті четвертому розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом восьмим Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи ін-шого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижу-ють увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 ( зі змінами ), передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від про-ведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазна-чає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Із матеріалів цієї адміністративної справи, зокрема, протоколу про адмініс-тративне правопорушення від 02 червня 2023 року серії ААД № 431171, скла-деного о 09.40 годині, убачається, що 02 червня 2023 року о 09.30 годині у м. Вінниці по вул. М. Оводова, 44 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 390L», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними озна-ками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає дійсній об-становці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що підтверджується безперервною відеофіксацією боді-камерою поліцейського. Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху. До протоколу про адміністративне правопорушення додане направлення водія ОСОБА_1 до медичного закла-ду на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У цьому направленні оглядом уповноваженої особи патрульної служби установлені та вказані ознаки сп`яніння ОСОБА_1 : ви-ражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Також до протоколу доданий рапорт поліцейського, яким складений протокол про адміністративне правопорушення, з якого слідує, що під час несення служби по вул. М. Оводова, 44 у м. Вінниці за порушення Правил дорожнього руху був зупинений автомобіль марки «BMW 390L», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування із водієм в останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`я-ніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки. Крім того в ході перевірки документів було установлено, що водій не має права керування транспортними засобами відповідної категорії.

До справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопору-шення долучені два відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, якими зафік-сована хронологія події, що мала місце 02 червня 2023 року за участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності. З перегляду судом даного ві-деозапису убачається, що ОСОБА_1 під час зупинки керованого ним транспортного засобу на пропозицію поліцейського від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, а на роз`яснення поліцейським наслідків такої від-мови, наступних дій щодо складення протоколу про адміністративне правопо-рушення, водій самостійно не заперечував його складення, вчинив власноруч-ний підпис у протоколі без будь-яких зауважень та вказав, що пояснення з приводу цієї події надасть у суді.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адмі-ністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, яка виразилася у його відмові від проходження огляду на стан нарко-тичного сп`яніння, суд першої інстанції дійшов висновку, що вина водія цілком доведена сукупністю доказів, наявних у матеріалах справи. За фактичних та об`єктивних обставин, що дійсно мають місце у цій адміністративній справі, у діях ОСОБА_1 убачається склад адміністративного правопорушення, пе-редбаченого вказаною нормою матеріального права, оскільки він відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану нарко-тичного сп`яніння.

З висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній постано-ві від 22 червня 2023 року, слід погодитися, вони є правильними, об`єктивними, справедливими.

Посилання скаржника на неналежність доказів, на які посилався суд пер-шої інстанції у судовій постанові, не заслуговують на увагу, оскільки така пози-ція скаржника є власним побутовим трактуванням ним норм матеріального пра-ва щодо оформлення адміністративних матеріалів про адміністративне правопо-рушення. Усі докази у справі зібрані у визначеному законом порядку, вони не викликають сумнівів у їх достовірності і судом надано їм належну та обґрунто-вану оцінку. Доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на необґрунтованість прийнятої у справі судом першої інстанції постанови щодо визнання скаржника винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не убачає підстав визнати обґрунтованими доводи скарги ОСОБА_1 ; вони не можуть бути розцінені інакше, як обраний скаржником спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Аргументи апеляційної скарги про порушення норм процесуального права унаслідок неповідомлення його про дату, час та місце розгляду справи на увагу не заслуговують, оскільки судова повістка в установленому порядку завчасно була направлена на ту ж адресу, що зазначена скаржником в апеляційній скарзі, проте вона була повернута до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, що підтверджується відповідними відмітками працівника «Укрпош-ти» на конверті. Як наслідок з даного приводу неможливо стверджувати, що су-дом першої інстанції будь-яким чином не дотримані вимоги чинного законодав-ства стосовно повідомлення особи про місце, день та час розгляду щодо нього адміністративної справи.

Стосовно викладеного в апеляційній скарзі клопотання ОСОБА_1 про скасування постанови суду першої інстанції від 22 червня 2023 року у цій справі у частині позбавлення його права керування транспортними засобами на строк в один рік у зв`язку із відсутністю у нього права керувати транспортними засобами, через що у розумінні Правил дорожнього руху він не є водієм, то апеляційний суд визнає й такий мотив апеляційної скарги безпідставним, не конструктивним з огляду на таке.

Із рапорта поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП у Він-ницькій області ДПП капрала поліції Тучака І. В. від 02 червня 2023 року ( а. с. 4 ) убачається, що в ході перевірки під час зупинки автомобіля документів водія ОСОБА_1 установлена відсутність у нього права керування транспортни-ми засобами, у зв`язку із чим він був притягнутий до адміністративної від-повідальності за частиною п`ятою статті 126 КУпАП, якою передбачена адмі-ністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має такого права керування, або за передачу керування транспортним засо-бом особі, яка не має права керування транспортним засобом, або керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмежен-ня у праві керування транспортними засобами, або керування транспортним за-собом особою, позбавленою права керування транспортними засобами - вчи-нене повторно протягом року. Тобто суд першої інстанції, розглядаючи дану справу, ухвалюючи оскаржувану, наразі, постанову від 22 червня 2023 року, був обізнаний із фактичними обставинами цієї справи та, ураховуючи особу правопорушника, дійшов переконання про необхідність не лише визначити йому до сплати у дохід держави штраф у межах санкції відповідної статті, але й позбавити права керування транспортними засобами на строк в один рік.

Апеляційний суд не може не брати до уваги, що характеризуючою обста-виною стосовно особи ОСОБА_1 є те, що він злісно порушує норми КУпАП у частині керування транспортними засобами, не маючи права на такі дії. Зазначене підтверджується постановою Вінницького міського суду Він-ницької області від 22 червня 2023 року, ухваленою у справі № 127/16732/23, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за час-тиною п`ятою статті 126 КУпАП і на нього накладене адміністративне стягнен-ня у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів грома-дян, що становить 40800,00 гривень із позбавленням права керування транс-портними засобами на п`ять років. Ця постанова суду першої інстанції постано-вою апеляційного суду від 25 липня 2023 року у зазначеній справі залишена без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 на дану постанову - без задоволення. Суди узяли до уваги, що правопорушення вчинене ОСОБА_1 повторно протягом року після вчинення попереднього аналогічного правопорушення 02 січня 2023 року, що підтверджується постановою серії БАБ № 507384.

Апеляційний суд вважає, що посилання скаржника на безпідставність поз-бавлення його права керування транспортними засобами через відсутність у нього такого права, у даному конкретному випадку, що має місце, не може прийматися до уваги, ураховуючи, що особа у будь-який момент може отри-мати таке право в установленому порядку, що знівелює адміністративне стяг-нення, призначене за вчинене адміністративне правопорушення.

За змістом статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами Укра-їни. При накладенні стягнення ураховуються характер вчиненого правопору-шення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнен-ня за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки ( відеозапису ).

Відповідно до частини першої статті 34 КУпАП обставинами, що пом`як-шують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: щире розкаяння винного; відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення неповно-літнім; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

За обставин, що мають місце у цій справі, апеляційний суд дійшов переко-нання, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та об`єктивного виснов-ку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопо-рушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки він сві-домо відмовився виконати законні вимоги правоохоронців щодо необхідності проходження в установленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що зафіксовано нагрудними боді-камерами поліцейських. Тобто ОСОБА_1 свідомо порушив вимоги закону щодо обов`язку водія пройти відповідний ог-ляд у разі такої пропозиції поліцейських, тому з метою попередження вчинення ним у майбутньому нових правопорушень, суд першої інстанції дійшов пра-вильного висновку, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення, визначене санкцією частини першої статті 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Апеляційний суд підкреслює, що статтею 30 КУпАП із змінами та допов-неннями, внесеними Законом України від 16 лютого 2021 року № 1231-ІХ, су-дам не заборонено накладати стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами щодо осіб, які не мають посвідчення водія. Як наслі-док у зазначеній частині оскаржувана постанова суду першої інстанції відпо-відає санкції частини першої статті 130 КУпАП, яка передбачає стягнення у виді штрафу та ( без «або», безальтернативно ) позбавлення права керування транспортним засобом особи незалежно від того, чи особа раніше була позбав-лена права керування. Апеляційний суд констатує, що оскаржувана ОСОБА_1 постанова суду першої інстанції є законною, обгрунтованою та справедли-вою.

Україна як Висока Договірна Сторона Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному, хто пе-ребуває під її юрисдикцією, право на справедливий суд, закріплене у статті 6 цієї Конвенції, згідно з пунктом першим якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і без-стороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про ви-конання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейсь-кого суду як джерело права.

Вимога пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і осно-воположних свобод щодо обґрунтування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в за-лежності від характеру рішення ( Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, Європейський суд з прав людини, від 10 лютого 2010 року; Проніна проти України, № 63566/00, § 23, Європейський суд з прав людини, від 18 липня 2006 року ). Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості до-казів або їх оцінки, що є предметом регулювання у першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як пра-вило, з точки зору наявності у ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови у прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Наведені ОСОБА_1 у власній апеляційній скарзі аргументи у цілому не свідчать про порушення судом першої інстанції при розгляді адміністратив-ної справи стосовно нього норм матеріального чи процесуального права, не спростовують правильний висновок судді суду першої інстанції, оскільки вина скаржника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого час-тиною першою статті 130 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи. З урахуванням наведеного, посилання в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП, чи хоча б скасувати постанову суду першої інстанції від 22 червня 2023 року у цій справі у частині позбавлення ОСОБА_1 права ке-рування транспортними засобами на один рік, апеляційний суд визнає необ-ґрунтованими та не знаходить законних підстав для їх задоволення. Апеляцій-ний суд вважає доцільним зазначити, що розгляд адміністративної справи від-носно ОСОБА_1 здійснений судом першої інстанції ґрунтовно, об`єктивно, справедливо, неупереджено, у послідовний спосіб, із застосуванням виключно правового підґрунтя визначеної КУпАП процедури. Відтак, на підставі вищеви-кладеного, апеляційний суд визнає відсутніми законні підстави для скасування правильної, об`єктивної, справедливої постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2023 року про притягнення до адмініс-тративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП.

Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задово-лення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Вінницького апеляційного суду Т. О. Денишенко