Справа № 226/265/23
ЄУН № 226/265/23
Провадження № 3/226/83/2023
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2023 року суддя Димитровського міського суду Донецької області Рибкін Олексій Анатолійович, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Відділення поліції №2 (м.Мирноград) Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Охтирка Сумської області, громадянина України, військовослужбовця Збройних Сил України ВЧ НОМЕР_1 бригада 110 сапера, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

17.02.2023 року до Димитровського міського суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 448966 від 27.01.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, згідно якого 27.01.2023 року о 10 год. 10 хвил. в м.Мирнограді в районі технологічної дороги шахти «Капітальна» водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Alcotest-6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився під відеозапис на боді-камеру №3020, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що є відповідна відмітка в протоколі про адміністративне правопорушення.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До матеріалів справи в якості доказу вини ОСОБА_1 , а саме його відмови пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, долучено відеозапис з бодікамери поліцейського, при перегляді якого встановлено, що на відеофайлі «0013020__0005» зафіксовано як ОСОБА_1 фактично погоджується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Alcotest-6810, так і в медичному закладі. Після цього запис переривається і на наступному відеофайлі «0013020__0007» зафіксовано як ОСОБА_1 відмовляється проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Alcotest-6810 і в медичному закладі, але при цьому поліцейський говорить ОСОБА_1 , що: «Згідно пункту Правил 2.5 водій може відмовитися від проходження медичного огляду на стан алкогольного або наркотичного сп`яніння», фактично роз`яснивши йому з посиланням на 2.5 Правил дорожнього руху України про право водія відмовитися від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, при тому, що пункт 2.5 Правил дорожнього руху України навпаки прямо зобов`язує водія пройти на вимогу поліцейського в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Тобто поліцейський фактично ввів в оману особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо правомірності його відмови проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, що унеможливлює прийняття суддею в якості допустимого доказу зазначеного відеозапису.

Будь-яких інших доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку матеріали справи не містять.
У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.
Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищезазначених обставин, суддя вважає, що у судовому засіданні не встановлено поза розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим справа у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.62 Конституції України, ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, керуючись ст.ст.130 ч.1, 247 п.1, 266, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.А.Рибкін