Справа 229/795/23
Номер провадження 3/229/698/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Панова Т.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: військова частина НОМЕР_1 , місце служби та посада: командир відділення, військової частини НОМЕР_1 ,
за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП,
ВСТАНОВИВ :
відповідно протоколу А4350 №264 від 12 січня 2023 року, 11.01.2023 року о 10:00 год солдат ОСОБА_1 , відмовився виконувати законні вимоги командира, а саме виходити на позиції роти та обороняти їх за допомогою зброї і боєкомплекту, засобів індивідуального захисту (шолом, бронежилет) під час дії воєнного стану (м. Дружківка), чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-10 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До матеріалів справи додав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, свою вину не визнає, просить звільнити від адміністративної відповідальності.
Положеннями ч.2 ст.7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договорами», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.
У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Диспозиція ст. 172-10 КУпАП визначає склад правопорушення: відмова від виконання законних вимог командира (начальнимка). Ч. 2 ст. 172-10 КУпАП діяння передбачене ч. 1 цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.
Дослідивши матеріали, які надійшли до суду, суд приходить до висновку, що дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з таких підстав.
Суть правопорушення, зазначеного в протоколі, повинна бути конкретизована і в ній повинні бути відображені всі елементи складу правопорушення та факти, які мають значення для притягнення особи до відповідальності.
В протоколі А4350 №264 від 12.01.2023 року не розкрита суть правопорушення солдата ОСОБА_1 , а саме: не вказано в яком підрозділі служить ОСОБА_1 та на якій посаді, в протоколі вказують його посаду - командир відділення, у витягу з наказу №92 від 04.07.2022 р. зазначено солдат ОСОБА_1 , а у поясненнях посада ОСОБА_1 зазначена, як молодший сержант; не вказано посада та прізвище командира, що віддав законні вимоги вийти на позиції; не зазначено дата та час виконання цих вимог, не вказано де саме, в районі якого населеного пункту знаходяться позиції на які повинен був вийти ОСОБА_1 .
В матеріалах справи відсутній рапорт командира, щодо не виконання ОСОБА_1 законної вимоги вийти на позиції.
Додані до матеріалів справи копії пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не завірені належним чином, а отже є неналежними доказами по справі. Крім того на бланку пояснень ОСОБА_3 викладені пояснення ОСОБА_1 , отже пояснення ОСОБА_3 відсутні.
Відсутність в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності конкретизованого складу дій особи унеможливлює якісний і повний захист такої особи.
Відповідно до Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушенні, затвердженоїНаказом Міністерства оборони України 23 жовтня 2021 року № 329, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2021 року за № 1622/37244 під час викладення обставин правопорушення у протоколі обов`язково зазначаються місце та час його вчинення, суть правопорушення, які саме протиправні дії (бездіяльність) вчинила (допустила) особа, стосовно якої складається протокол, які норми законодавства порушено, та робиться посилання на нормативний акт, який передбачає відповідальність за таке правопорушення.
З огляду на вищевикладені обставини, в порушення ст. 256 КУпАП в протоколі суть правопорушення не розкрита.
Вказані вище обставини свідчать про істотну невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону.
Враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення, протокол у такому вигляді не може вважатись допустимим доказом по справі.
При цьому, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, (рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод
Отже суду не надано належних доказів щодо відмови ОСОБА_1 від виконання законних вимог командира .
В наданій суду заяві ОСОБА_1 не визнає свою вину та просить суд звільнити його від адміністративної відповідальності.
Доданими до протоколу матеріалами, не підтверджується винуватість ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення за ч.2 ст. 172-10 КУаП.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Наявні в матеріалах справи докази не дають підстав поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП, відтак провадження у справі підлягає закриттю згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.172-10,221,245,247-249,284 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В:
провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172-10 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 294 КУпАП, до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя: Т.Л. Панова