Справа № 462/6935/22 Головуючий у 1 інстанції: Пилип"юк Г.М.
Провадження № 33/811/302/23 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Савки Тараса Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Савки Тараса Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 16 лютого 2023 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496,20 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , будучи особою, яка рішенням був позбавлений права керувати транспортним засобом, повторно протягом року, 18 листопада 2022 року, о 14 год. 15 хв., по вул. Низинна, 4 у м. Львові, керував автомобілем марки «Land Rover» д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив п. 2.1.А ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Окрім цього, ОСОБА_1 , який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, 18 листопада 2022 року, о 14 год. 15 хв., у м. Львові, вул. Низинна, 4, керував автомобілем марки «Land Rover» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Савка Т.В. в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, оскільки місцевим судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, не дотримано вимог ст. 130, 245, 251, 266, 280 КУпАП, не встановлено всі обставини справи, не досліджено відеозаписів.

Наголошує, що з відеозапису, долученого до матеріалів справи, не ввидно, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а вбачається, що він перебував на задньому пасажирському сидінні, окрім того в автомобілі перебували також інші особи.

Стверджує, що свідок ОСОБА_2 , в суді першої інстанції зазначав, що саме він керував транспортним засобом 18 листопада 2022 року, окрім того місцевим судом безпідставно взято до уваги висновок від 18 листопада 2022 року №002945, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також, матеріали справи не містять доказів накладення на ОСОБА_1 стягнення за ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , 18 листопада 2022 року, знаходився в автомобілі в якості пасажира та перебував на задньому пасажирському сидінні, який рухався по вул. Низинній, під керуванням водія ОСОБА_2 , окрім того наголошує, що в автомобілі повністю затемнені вікна, у зв`язку із чим не можливо було встановити хто саме керував автомобілем.

Зазначає, що працівник поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, має особисту неприязнь до ОСОБА_1 та не міг бути об`єктивним під час встановлення фактичних обставин справи.

Після зупинки транспортного засобу, працівниками поліції виявлено пусте пасажирське сидіння, а водій ОСОБА_2 , в суді першої інстанції, визнав, що пересів на пасажирське сидіння, щоб уникнути проходження процедури огляду на стан сп`яніння. Також, ОСОБА_1 не надав працівникам поліції жодних документів на автомобіль «Land Rover» д.н.з. НОМЕР_1 .

Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортним засобом, вчинене повторно протягом року, особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Пунктом 2.1 А ПДР України, передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суду вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 237184 від 18 листопада 2022 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Land Rover Discovery» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, яка позбавлена права керування за рішенням суду;

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 088340 від 18 листопада 2022 року (а.с. 1 т. 2), згідно із яким ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Geely MR7151A» д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість шкіри, звужені зіниці, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у медичному закладі;

- інформацією із висновку, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4 т. 2), з якого встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі;

- рапортом працівника поліції (а.с. 5 т. 2), відповідно до якого, працівник поліції зазначає, що бачив як водій ОСОБА_1 пересів зі сидіння водія на заднє пасажирське сидіння, водієві було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, в медичному закладі, проте водій відмовився від проходження огляду, після чого йому було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 265-1, 268 КУпАП, складено протоколи про адміністративні правопорушення;

- довідкою від 25 листопада 2022 року (а.с. 8 т. 2), із якої вбачається, що водій ОСОБА_1 , 22 травня 2022 року притягувався Франківським районним судом м. Львова до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, окрім того 27 липня 2022 року Залізничним районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 130 КУпАП;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який досліджений судом апеляційної інстанції, на якому зафіксовано зупинку транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 (після зупинки автомобіля водій пересів на заднє пасажирське сидіння), у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (неприродну блідість шкіри, звужені зіниці, які не реагували на світло, поведінка, яка не відповідала обстановці), запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі (проти якого водій не заперечував), доставлено його в медичний заклад, після чого він відмовився від проходження такого огляду в присутності лікаря, внаслідок чого було складено протоколи про адміністративні правопорушення, роз`яснено його права та обов`язки, повідомлено про місце розгляду справи, та відсторонено від керування транспортним засобом;

- долученими до матеріалів справи постанови: Франківського районного суд м. Львова від 22 березня 2022 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП та позбавлено права керування транспортним засобом строком на 1 рік; постановою Залізничного районного суду м. Львова від 27 липня 2022 року, відповідно до якої водія притягнуто до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП та позбавлено права керування транспортним засобом строком на 3 роки.

Твердження апелянта, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а перебував на задньому пасажирському сидінні, не беруться до уваги апеляційного суду оскільки спростовується матеріалами справи, а саме рапортом працівника поліції (а.с. 6), з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 , пересів на заднє пасажирське сидіння, окрім того, як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, інші учасники події не зазначали, що саме вони керували автомобілем.

Доводи сторони захисту, що матеріали справи не містять доказів накладення на ОСОБА_1 стягнення за ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки як встановлено з довідки від 25 листопада 2022 року, ОСОБА_1 , 22 травня 2022 року притягувався Франківським районним судом м. Львова до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, окрім того 27 липня 2022 року Залізничним районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого позбавлений права керування транспортним засобом на 3 роки (копії постанови долучені до матеріалів судової справи).

Покликання апелянта на те, що працівник поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, мав особисту неприязнь до ОСОБА_1 та не міг бути об`єктивним під час встановлення фактичних обставин справи, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису події, жодного упередженого ставлення в працівників поліції до ОСОБА_1 не було, всі дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 256 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Окрім того, апеляційний суд зазначає, що місцевим судом було враховано аргументи ОСОБА_1 , який зазначав, що керував автомобілем свідок ОСОБА_2 , при цьому на спростування доводів ОСОБА_1 , місцевим та апеляційним судом було враховано відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, та рапорт.

Так, відеозаписом зафіксовано, як автомобіль марки «Land Rover Discovery» д.н.з. НОМЕР_1 , рухається вул. Низинною у м. Львові, після зупинки вказаного транспортного засобу, водій ОСОБА_1 знаходився на задньому пасажирському сидінні, інші учасники події не повідомляли, що вони керували автомобілем (зокрема ОСОБА_2 ), окрім того з відеозапису вбачається, що працівник поліції зазначав, що бачив, як водій ОСОБА_1 пересів на заднє сидіння автомобіля (про що було складено рапорт (а.с. 6).

За наявності вказаних доказів, апеляційний суд вважає, що факт керування водієм ОСОБА_3 автомобілем, підтверджений в повному обсязі, а тому його позицію щодо невизнання факту керування автомобілем, апеляційний суд вважає обраним останнім способом захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне.

Твердження сторони захисту, що місцевим судом безпідставно взято до уваги висновок від 18 листопада 2022 року №002945, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не беруться до уваги апеляційного суду, оскільки відповідно до ст. 252 КУпАП передбачено, що докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Що стосується, аргументів апелянта, що в автомобілі повністю затемнені вікна, у зв`язку із чим не можливо було встановити хто саме керував автомобілем, то такі не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки, як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, жоден із пасажирів транспортного засобу не заперечував, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Савки Т.В. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Залізничного районного суд м. Львова від 16 лютого 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Савки Тараса Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.