Справа № 163/156/22 Провадження №33/802/184/23 Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А.
Категорія: ч.6 ст.481 МК УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

представника митниці Пікалюка М.С.

особи, яка притягується до відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника Семенка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Волинської митниці Федчишина Р.А. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 09 лютого 2023 року про закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України за відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , підприємця, РНОКПП НОМЕР_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді провадження в справі за протоколом № 0028/20500/22 щодо ОСОБА_1 за ознаками ч.6 ст.481 МК України закрито за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Згідно протоколу про порушення митних правил ОСОБА_1 23 грудня 2019 року через пункт пропуску "Устилуг" митного поста «Володимир-Волинський» Волинської митниці ДФС ввіз на митну територію України автобус "NEOPLAN N116", польський номерний знак НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , в митному режимі тимчасового ввезення до 20 днів, а 15 січня 2020 року подав до Поліської митниці заяву про продовження строку тимчасового ввезення у зв`язку з несправністю двигуна, не вжив заходів для вчасного вивезення цього транспортного засобу і перевищив строк його тимчасового ввезення більше ніж на 30 діб, що було виявлено в ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.6 ст.481 МК України.

Не погодившись із таким судовим рішенням представник Волинської митниці подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на його незаконність просив скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у порушенні митних правил за ч.6 ст.481 МК України, накласти на нього стягнення в межах санкції даної статті.

Заслухавши представника митного органу, який просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувавши рішення суду першої інстанції, ОСОБА_1 та його захисника, які заперечили проти її задоволення, дослідивши матеріали вищевказаної справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Приписами ст.486 МК України визначено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.6 ст.481 МК України вказаних вимог закону дотримав.

Так, порушення митних правил, передбачене диспозицією ч.6 ст.481 МК України, полягає у перевищенні строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування. Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскації таких транспортних засобів.

Згідно ч.1 ст.103 МК України , тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Частиною 2 статті 108 МК України передбачено, що строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

Відповідно до частин першої та третьої статті 112 Митного кодексу України митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті. Митний режим тимчасового ввезення припиняється митним органом у разі конфіскації товарів, транспортних засобів комерційного призначення, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Встановлення строку тимчасового ввезення транспортного засобу митним органом в законодавчому порядку визначено не тільки для контролю за перебуванням таких транспортних засобів, а й має доводитись будь-яким доступним способом перевізнику, який після визначення такого строку і у випадку його порушення може нести відповідальність за ст.481 МК України .

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є найманим працівником (водієм) і будь-якої комерційної діяльності не здійснює, що підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_4 , згідно якої останній з 22 жовтня 2018 року працював водієм автотранспортних засобів у ФОП « ОСОБА_2 » та звільнений з цієї посади 30 березня 2020 року за власним бажанням. Ввезений автобус "Neoplan N116", польський номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 належить фірмі «CHAYKATRANS Sp. z.o.o.», що передала транспортний засіб в оренду перевізнику ФОП ОСОБА_2 , який здійснює комерційну діяльність, що підтверджується технічним паспортом та договором оренди автотранспортного засобу від 09 липня 2019 р.

Сам факт внесення даних про особу водія транспортного засобу комерційного призначення в базу даних АСМО «Інспектор» під час проходження митного контрою автоматично не покладає обов`язку щодо своєчасного реекспорту такого транспортного засобу саме на цього водія.

Крім того жодного підпису про взяття на себе такого зобов`язання ОСОБА_1 не ставив.

Враховуючи зазначене вважаю, що місцевий суд, встановивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов вірного висновку, що відповідальність за вчасне вивезення транспортного засобу комерційного призначення за межі митної території України покладається саме на посадову особу перевізника, яким в цій справі є саме фізична особа підприємець, а не особа водій, який не був уповноважений перевізником на вчинення юридично значущих дій за які особисто мав би нести відповідальність.

Згідно з п.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, аналізуючи зазначені вимоги закону та фактичні обставини справи, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що ОСОБА_1 не було вчинено порушення митних правил, передбачених ч.6 ст.481 МК України, а тому правильно закрив провадження у справі.

Враховуючи вищенаведене підстави для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.284, 294 КпАП України, ст.528 МК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Волинської митниці Федчишина Р.А. залишити без задоволення.

Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 09 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гапончук