ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/205/22 Номер провадження 33/814/628/23Головуючий у 1-й інстанції Свістельниік Ю.М. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Бродській В.О., адвокатові Зогаль О.М., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 16 серпня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Глобинського районного суду Полтавської області від 16 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп. на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнана винною у тому, що 31 грудня 2021 року о 01:16 год. в м. Глобине, по вул. Володимирівська - Промислова, вона керувала автомобілем MAZDA CX - 7 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та після проведення огляду останньої на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора Алкотест 6810 показник склав 1,04 проміле, чим порушила вимоги п.2.9а ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 16 серпня 2022 року та закрити провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою, суд першої інстанції допустив порушення ст.268 КУпАП, розглянувши дану справу у відсутність ОСОБА_1 .

На підтвердження своєї позиції посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми ст.268 КУпАП, адже не взяв до уваги заяву представника ОСОБА_1 про перенесення судового засідання від 15.08.2022 року у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, загрози ракетних обстрілів, обмеження пересування між містами, та зазначив, що введення воєнного стану в Україні та ведення воєнний дій на території України не є поважними обставинами неявки до суду.

Обґрунтовуючи свою позицію, апелянт зазначає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведено з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Так, на думку апелянта, дослідження, проведені алкотестером Drager Alcotest 6810, що не пройшов метрологічної повірки, не може слугувати доказом наявності стану алкогольного сп`яніння у особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, скаржник зазначає, що п.6 зазначеної вище Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Натомість, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння поліцейські провели з порушенням зазначених вище вимог у відсутність свідків огляду. Також вказувала, що працівниками поліції порушено умови експлуатації алкотестера, дані про який у чеку та документах відповідності алкотестеру різняться між собою.

Разом із тим, апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Глобинського районного суду від 16.08.2022 року. Скаржник мотивує своє клопотання тим, що ані ОСОБА_1 , ані її представник не брали участі у судовому засіданні 16.08.2022 року, про прийняту постанову ОСОБА_1 довідалася 18.08.2022 року. Так, 18 серпня 2022 року на електронну адресу представника ОСОБА_1 було направлено оскаржувану постанову. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, з 24.02.2022 року на території України проводяться воєнні дії, пов`язані з агресією російської федерації, з 24.02.2022 року щоденно оголошуються повітряні тривоги. Складенню апеляційної скарги перешкоджали тривалі повітряні тривоги, за яких всі мають перебувати в укриттях, під час повітряних тривог припиняють роботу державні органи, органи місцевого самоврядування, організації та підприємства осіб публічного права. Зважаючи на те, що підстави, викладені у клопотанні слід визнати поважними, клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження слід задовольнити.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже твердження апелянта в цій частині підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Враховуючи те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник не брали участі в судовому засіданні під час розгляду справи, в останніх були поважні причини, які не давали можливості своєчасно подати апеляційну скаргу, тому подана ними апеляційна скарга підлягає розгляду

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 31 грудня 2021 року о 01:16 год. в м. Глобине, по вул. Володимирівська - Промислова, вона керувала автомобілем MAZDA CX - 7 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та після проведення огляду останньої на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора Алкотест 6810 показник склав 1,04 проміле, чим порушила вимоги п.2.9а ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Визнаючи винною ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично її вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення встановлена протоколом про адміністративне правопорушення від 31.12.2021 року серії ДПР 18 № 243339; результатами огляду алкотестера «Drager 6810» від 31 грудня 2021 року тест № 1259, згідно з якими результат огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння позитивний 1,04 проміле; актом огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; постановою про накладення адміністративного стягнення серія БАБ № 835810 від 31.12.2021; відеозаписом фіксації правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.9а) ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконала вимоги п.2.9а) ПДР України.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції порушив норми ст.268 КУпАП, адже не взяв до уваги заяву представника ОСОБА_1 про перенесення судового засідання від 15.08.2022 року у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, є неприйнятними з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що судові засідання у даній справі були призначені судом на 10.03.2022, 06.04.2022, 08.06.2022, 02.08.2022, 16.08.2022 року. При цьому представником особи, що притягається до адміністративної відповідальності були надіслані суду клопотання про відкладення розгляду справи засобами електронного зв`язку. Разом із тим, апелянт та її представник з невідомих причин не виявили бажання взяти участь у хоча б одному з призначених судових засідань у режимі відеоконференції, який, враховуючи складність ситуації, пов`язаної із повномасштабною агресією російської федерації проти України, стає дедалі частіше використовуватися учасниками судового процесу.

Тож, суд першої інстанції надав вірну та справедливу оцінку твердженням ОСОБА_1 та її захисника щодо того, що в них немає можливості брати участь в судових засіданнях, та правомірно розцінив це як зловживання їхніми процесуальними правами та затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Крім того, ст. 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Щодо доводів апелянта про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведено з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суд зазначає наступне.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортним засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 року №1452/735.

Так, відповідно до п.3 розділу І зазначеної вище Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається із матеріалів справи і вірно встановлено судом першої інстанції, у поліцейського було достатньо підстав запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, зокрема через її поведінку, що не відповідала обстановці.

Згідно із п.6 розділу І зазначеної вище Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Із матеріалів справи вбачається, що поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, на що ОСОБА_1 погодилася, що цілком відповідає порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, матеріалами справи підтверджується те, що працівниками поліції було додержано зазначений вище припис, і відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом MAZDA CX - 7 д.н.з. НОМЕР_1 . Зокрема, на зворотному боці протоколу (а.с.2) зазначено наступну інформацію: «Прийняв подальше керування автомобілем MAZDA НОМЕР_1 . Посвідчення водія НОМЕР_2 [підпис] ОСОБА_2 ».

Згідно із ч.2 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, із аналізу наведеного вище положення можна дійти висновку, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння має проводитися із застосуваннями технічних засобів відеозапису, що і було зроблено працівниками поліції стосовно ОСОБА_1 . І тільки в разі неможливості здійснення відеозапису при проведенні огляду на стан сп`яніння, законодавство вимагає залучення двох свідків.

Крім того, відповідно до пп.1-4 розділу ІІ зазначеної вище Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Із матеріалів справи вбачається, що огляд проводився за допомогою спеціального технічного засобу алкотестеру Drager Alcotest 6810, прилад № ARBH-0552, тест №1259, останнє калібрування 05.10.2021, рік-місяць-день: 2021-12-31, год. хв.: 01:35, температура: +9,0о С, ПІБ інспектора/лікаря: Чернишенко А.Г., ПІБ особи, що тестують: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , результат тесту: 1,04%о (а.с.1). Разом із тим, згідно із Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/7852, чинне до 05.10.2022, газоаналізатор Alcotest 6810, зав.№ ARBH-0552 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019.

Доводи апеляційної скарги, щодо неспівпадання даних газоаналізатора у чеку та документах відповідності, спростовуються матеріалами справи, а тому не беруться до уваги.

Крім того, відповідно до інструкції з експлуатації газоаналізатора Драгер Алкотест 6810, яка є у відкритому доступі, відбір проби повітря, що видихає особа, та результат тестування здійснюється даним приладом автоматично, у разі будь-яких порушень під час відбору пристрій зазначає про помилку. Як вбачається із відеозапису подій, будь-яких порушень інструкції допущено не було, газоаналізатор показав результати тестування без будь-яких помилок, які у подальшому були роздруковані поліцейськими.

При цьому суд вважає, що прилад Драгер не є приладом по вимірюванню температури повітря. Відповідно, поточна робоча температура для приладу може відрізнятись від зовнішніх погодних умов. Таким чином, температура навколишнього середовища не буде співпадати з показником температури приладу з наведених причин та жодним чином не впливатиме на результати тестування і це не свідчить про його непридатність. З вище наведеного слідує, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився придатним газоаналізатором.

Крім того, у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зазначено в графі «Результати огляду на стан сп`яніння: позитивна 1,04%о» та наявний підпис ОСОБА_1 із словами «Згодна».

Доводи апеляційної скарги, що результат огляду є недійсним, оскільки ОСОБА_1 перед його проведенням курила айкос, не впливають на висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини, оскільки даний факт, згідно умов експлуатації, може вплинути на точність результату, проте не виключає його повністю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішення ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Тому, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Глобинського районного суду Полтавської області від 16 серпня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 16 серпня 2022 року залишити без задоволення.

Постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 16 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин