Номер провадження: 33/813/1464/23
Номер справи місцевого суду: 501/2391/23
Головуючий у першій інстанції Семенов О. А.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2023 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 501/2391/23

Номер провадження: 33/813/1464/23

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участю секретаря судового засідання Власенко С.І.,

Особи, які прийняли участь у судовому засіданні:

- захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Філіппова Тетяна Анатоліївна,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Філіппової Тетяни Анатоліївни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 23 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 03 липня 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі - 255,00 грн.. Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави у розмірі - 536,80 грн..

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 02 червня 2023 року, громадянин ОСОБА_1 за адресою - АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насилля, відносно своєї дружини - ОСОБА_2 , які вже декілька місяців проживають окремо, а саме - влаштував сварку, умисно дав ляпаса, штовхав, чим спричинив фізичне насилля. З цих підстав відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 934616 від 02 червня 2023 року, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Філіппова Т.А., діюча в інтересах ОСОБА_1 , зазначає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм діючого законодавства. Судом першої інстанції не було повно та всебічно досліджено матеріали справи. Посилаючись на такі доводи, адвокат Філіппова Т.А., діюча в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні адвокат Філіппова Т.А., діюча в інтересах ОСОБА_3 , підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Заслухавши пояснення захисника, вивчивши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а зміст постанови суду має відповідати вимогам ст. 283 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ №934616 від 02.06.2023., 01.06.2023 о 23 годині 10 хвилин, ОСОБА_1 за адресою - АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насилля, відносно своєї дружини - ОСОБА_2 , які вже декілька місяців проживають окремо, а саме - влаштував сварку, умисно дав ляпаса, штовхав, чим спричинив фізичне насилля.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Пунктом 3 частиною 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї- це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року (далі Закон) визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно зі ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін..

Доводи апеляційної скарги адвоката Філіппової Т.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про відсутність складу адміністративного правопорушення, є безпідставними, такими, що спростовуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, яким суд першої інстанції дав належну та об`єктивну оцінку, що також перевірено в суді апеляційної інстанції.

Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 винен у вчиненні адміністративного правопорушення та підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, що підтверджується відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №934616 від 02.06.2023 року, заявою та поясненнями ОСОБА_2 ..

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що в провадженні Іллічівського міського суду Одеської області перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу, оскільки вказані обставини не мають відношення до даної справи.

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Відповідно до ч.1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто, умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що адвокат Філіппова Т.А., діюча в інтересах ОСОБА_1 , оскаржує постанову суду першої інстанції також з підстав того, що ОСОБА_1 було позбавлено можливості на захист та реалізацію своїх прав, у зв`язку з не відкладенням розгляду справи.

Апеляційний суд зазначає, що про час, дату та місце розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, та крім того з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Разом з тим, з наявних матеріалів справи беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 винен у вчиненні наведеного адміністративного правопорушення, а отже підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. Доводи апеляційної скарги не спростовують вищевказані висновки суду першої інстанції. ОСОБА_1 апеляційним судом надана можливість захищати свої права та інтереси, перевірити законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.

Мотивуючи винуватість ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що у діях останнього вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України.

Однак, у постанові Іллічівського міського суду Одеської області в описовій частині зазначені дані про факт адміністративного правопорушення, які за своїм змістом не відповідають обставинам, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення ВАБ №934616 від 02.06.2023 року.

Дослідивши матеріали справи, вбачається, що відповідно до вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, події викладені в останньому мали місце саме - 01.06.2023 року.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право змінити оскаржувану постанову.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задовольнити апеляційну скаргу частково. Оскаржувану постанову необхідно змінити. Зазначивши, що датою вчинення адміністративного правопорушення є саме 01.06.2023 року.

В решті постанову необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Філіппової Тетяни Анатоліївни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 23 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, змінити.

Зазначити вірну дату вчинення адміністративного правопорушення 01 червня 2023 року.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін