Справа № 727/824/23
Провадження № 3/727/479/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року суддя Шевченківського районного суду м.Чернівці Одовічен Я.В., за участю представника потерпілої Буряк О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м.Чернівці надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173-2 ч.1 КпАП України.

Так, 16.01.2023 року о 19 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру стосовно дружини ОСОБА_2 , а саме: виражався в її сторону нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, принижував честь та гідність та не випускав з квартири, могла бути завдана шкода її психічному та фізичному здоров`ю, чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Представник потерпілої особи адвокат Буряк О.І. зазначила, що ОСОБА_1 неодноразово вчиняє по відношенню до дружини ОСОБА_2 домашнє насильство. Просить визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України та притягнути до адміністративної відповідальності на підставі викладених в письмових поясненнях обставин.

Письмові пояснення обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпали від систематичного домашнього насильства з боку чоловіка ОСОБА_1 упродовж трьох років. Після одруження чоловік заборонив ОСОБА_2 спілкуватися з друзями, ОСОБА_2 піддавалася постійному приниженню, образам з боку її чоловіка, який зачинив свою дружину у квартирі, забрав ключі, не дозволяв без його супроводу виходити на вулицю. 17.01.2023 року ОСОБА_2 зателефонувала на спеціальну лінію 102 щодо вчиненні по відношенню щодо неї та її сина з боку ОСОБА_1 домашнього насильства. Сектором протидії домашньому насильству ВП ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області спільно з мобільною бригадою соціально-психологічної допомоги особам, які постраждали від домашнього насильства та насильства за ознакою статі Чернівецького міського центру соціальних служб здійснено виїзд в сім`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Психологами Чернівецького міського центру соціальних служб було надано постраждалій психологічну підтримку, соціальні працівники допомогли їй заспокоїтись, складено план безпеки. ОСОБА_2 та її малолітнього сина ОСОБА_3 було поміщено до Кризової кімнати, надана юридична допомога.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча повідомлявся своєчасно належним чином про час та місце розгляду справи.

Крім того, на офіційному сайті Шевченківського районного суду м.Чернівці (https://court.gov/ua/sud2414) в розділі «Громадянам» вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду було зазначено дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.268 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані по своєчасне її сповіщення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_1 належно сповіщався про час і місце розгляду справи, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, отримував судові виклики, не подав письмових заперечень проти протоколу, пояснень та доказів, до суду не з`явився, його поведінка свідчить про не бажання брати участь у розгляді справи. Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КпАП України, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КпАП України).

Розгляд справи у розумні строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (ст.23 КпАП України).

Вислухавши пояснення представника потерпілої особи адвоката Буряк О.І., дослідивши матеріали справи та письмові пояснення, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_4 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Так, згідно ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Частиною 1 ст.173-2 КпАП України предбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.17 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Так, відповідно до наданого представником потерпілої особи листа від Чернівецького міського центру соціальних служб, 13.01.2023 року ОСОБА_2 в телефонній розмові звернулась до них з проханням надати їй допомогу. 17.01.2023 року надійшло повідомлення на спеціальну лінію 102 від ОСОБА_2 щодо вчинення домашнього насильства. Сектором протидії домашньому насильству ВП ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області спільно з мобільною бригадою соціально-психологічної допомоги особам, які постраждали від домашнього насильства та насильства за ознакою статі Чернівецького міського центру соціальних служб здійснено виїзд в сім`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час бесіди ОСОБА_2 повідомила, що її чоловік ОСОБА_1 систематично, протягом трьох років вчиняє фізичне, психологічне та економічне насильство. 17.01.2023 року ОСОБА_2 та її малолітнього сина ОСОБА_3 було поміщено до Кризової кімнати, де жінці було надано кваліфіковану психологічну та юридичну допомогу.

Згідно з приписами ст.3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 28 Конституції України декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «Опуз проти Туреччини» (Opuz v. Turkey) no. 33401/02 від 09 вересня 2009 року Європейський суд з прав людини прийшов до висновку, що насильство в сім`ї не є приватною чи сімейною справою, але є проблемою, яка зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави. Суд також зазначив, що недостатньо мати закони щодо протидії домашньому насильству, більш важливішим є наявність ефективних механізмів їхньої реалізації.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 17.01.2023 року серії ВАВ №117245, письмовими поясненнями потерпілої особи та іншими матеріалами справи.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не надав.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий та сімейний стан.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 173-2, 283-285 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КпАП України і за його вчинення накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці.

Суддя Одовічен Я.В.