ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2023 року сел. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сіянко В.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи, посада: директор Новосільського ліцею ім. М.Зарицького,

за ч. 5 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП),

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2023 року до Підволочиського районного суду Тернопільської області з відділення поліції №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП у Тернопільській області надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 173-4 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №569687 від 23 серпня 2023 року, 03 червня 2023 року ОСОБА_1 , будучи керівником закладу освіти Новосільського ліцею ім. М.Зарицького, не повідомила уповноважений підрозділ органу національної поліції України про факт булінгу (цькування), а саме: систематичного психологічного насильства відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про який адміністрації закладу стало відомо від ОСОБА_5 , чим порушила вимоги ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії булінгу (цькуванню)» від 18.12.2018 та ЗУ «Про освіту», а саме: ч. 3 ст. 26, п. 2 розділу II Порядку реагування на випадки булінгу (цькування) та застосування заходів виховного впливу в закладах освіти" від 03.02.2020.

Такими своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 173-4 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судове засідання не з`явилася, про слухання справи належним чином повідомлена.

ОСОБА_1 31.08.2023 через канцелярію суду подала клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з тим, що на час, коли призначено судове засідання (01.09.2023 о 14:30 год), в ліцеї, який вона очолює, заплановано загальношкільне свято, присвячене Дню знань.

Статтею 277 КУпАП встановлено строки розгляду справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Частиною 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 173-4 КУпАП, не є обов`язковою.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невипрадане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально, використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України» Суд наголосив, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя насамперед покладається на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Подану до суду заяву про відкладення розгляду справи суд розцінює як бажання правопорушника уникнути відповідальності. Крім того суд вбачає зловживання процесуальними правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не навела доказів в підтвердження поважності причин нез`явлення до зали суду, а саме: не зазначила час проведення свята Першого дзвоника, при тому, що саме за її наказом, як керівника, дане свято проводиться, а тому мала можливість прикласти до заяви наказ про організацію освітнього процесу. Судове ж засідання призначене на 14 годину 30 хвилин, тому зважаючи на невелику відстань між судом та ліцеєм, вказана в заяві причина є неповажною. Також ОСОБА_1 могла прийняти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, але відповідне клопотання нею не було заявлено.

Таким чином, належних доказів поважності причини неявки суду не надано.

Враховуючи стислі строки розгляду справ зазначеної категорії, а також те, що матеріали справи надійшли до суду за тиждень до закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, суд вирішив розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 31 ст. 1 Закону України «Про освіту» булінг (цькування) - діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого. Типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про освіту» керівник закладу освіти в межах наданих йому повноважень повідомляє уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України та службі у справах дітей про випадки булінгу (цькування) в закладі освіти; забезпечує створення у закладі освіти безпечного освітнього середовища, вільного від насильства та булінгу (цькування); розглядає заяви про випадки булінгу (цькування) здобувачів освіти, їхніх батьків, законних представників, інших осіб та видає рішення про проведення розслідування; скликає засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) для прийняття рішення за результатами проведеного розслідування та вживає відповідних заходів реагування.

Згідно з п. 2 Розділу II Порядку реагування на випадки булінгу (цькування), затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України 28 грудня 2019 року N 1646 керівник закладу освіти у разі отримання заяви або повідомлення про випадок булінгу (цькування) зобов`язаний невідкладно у строк, що не перевищує однієї доби, повідомити територіальний орган (підрозділ) Національної поліції України, принаймні одного з батьків або інших законних представників малолітньої чи неповнолітньої особи, яка стала стороною булінгу (цькування).

Диспозиція ч. 5 ст. 173-4 КУпАП передбачає відповідальність за неповідомлення керівником закладу освіти уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про випадки булінгу (цькування) учасника освітнього процесу.

Прийняття законів України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії булінгу» потребувало вжиття заходів до організації роботи у закладах загальної середньої освіти та місцевих органах управління у сфері освіти, спрямованих на захист прав та інтересів дітей, а також інших учасників освітнього процесу.

Під час розгляду цієї справи суд виходить із того, що булінг (цькування) тривожна тенденція, особливо для сучасного дитячого і молодіжного середовища. Вирішальна роль у протидії насильству і булінгу належить педагогам. Проте впоратися з цією проблемою вони можуть тільки завдяки системному підходу та підтримки керівництва школи, батьків, представників місцевих органів влади та громадських організацій, а також із залученням та участі дітей та молоді.

Суд під час розгляду протоколу не встановлює чи дійсно мав місце факт булінгу, це не є предметом розгляду діяння, що передбачене ч. 5 ст. 173-4 КУпАП. Для кваліфікації за цією статтею достатньо встановити обґрунтованість підозри наявності булінгу і відповідно неповідомлення про це керівником закладу освіти.

Директору Новосільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів імені Мирона Зарицького Скориківської сільської ради Тернопільської області ОСОБА_1 інкримінується неповідомлення уповноважених підрозділів органів національної поліції України про факт булінгу (цькування), а саме: систематичного психологічного насильства відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є учнями даного навчального закладу.

Факт булінгу підтверджується матеріалами справи: письмовими поясненнями учнів Новосільської ЗОШ ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Систематичність (повторюваність) діяння: цькування тривало протягом 2021-2023 навчальних років.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ознаки булінгу слід визнати обґрунтованими.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із показань допитаної в судовому засіданні як свідка, законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 ОСОБА_5 , судом встановлено, що в перші дні червня вона звернулася до керівництва Новосільської школи з приводу цькування її сина його однокласником ОСОБА_11 протягом останніх двох років. Також пояснила, що її син останнім часом замкнувся, нічого не розповідав про події, що відбувалися в школі. Помітивши зміну в поведінці дитини та зниження успішності в навчанні ОСОБА_5 розпитала батьків однокласників сина та дізналася, що ОСОБА_12 вже протягом двох років знущається з її сина, ображає перед іншими учнями, принижує, примушує писати за нього та його друзів контрольні роботи. Останнім часом ОСОБА_13 відкрито погрожує дітям, які розповіли про нього правду поліції. Булінг щодо сина посилився, тому вона змушена була перевести його в іншу школу, яка знаходиться в іншому населеному пункті. Як тільки їй стало відомо про цькування її сина в школі, вона одразу звернулася з усною заявою до директора школи, але належного реагування не дочекалася, тому була змушена самостійно повідомити про даний факт в поліцію.

Відповідно до наказу №59а-агп від 03.06.2023 «Про проведення розслідування та створення комісії з розгляду звернення» створено тимчасову комісію з розгляду випадків, викладених в усному зверненні батьків учня 7 класу ОСОБА_2

16 червня 2023 року комісією складено акт №1 та директором винесено наказ №63А-агп, яким затверджено рішення тимчасової комісії з розгляду випадків, випадок суперечки між учнями 7 класу ОСОБА_14 та ОСОБА_11 визнано одноразовим конфліктом (суперечкою).

Таким чином, виходячи із пояснень законного представника потерпілого та письмових показань свідків, письмових доказів, що долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом встановлено, що дійсно в червні 2023 року ОСОБА_5 звернулася до директора Новосільської ЗОШ з приводу неналежної поведінки учня закладу ОСОБА_15 стосовно її сина ОСОБА_2 , що зафіксовано в наказі №59-а-агп від 03.06.2023. Доказів того, що дирекцією школи про цей випадок було повідомлено поліцію суду не надано.

Суд звертає увагу, що суб`єкт зазначеного правопорушення зобов`язаний в разі надходження заяви про вчинення дій, які підпадають під ознаки булінгу, протягом доби повідомити органи Національної поліції, а не самостійно, на свій розсуд, чи колегіальним органом, встановлювати наявність факту булінгу і в залежності від результатів здійснювати таке повідомлення.

Згідно з п. 2 розділу II Порядку реагування на випадки булінгу, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України N 1646 від 28.12.2019 року, керівник закладу освіти у разі отримання заяви або повідомлення про випадок булінгу (цькування), зобов`язаний невідкладно у строк, що не перевищує однієї доби повідомити територіальний орган Національної поліції України, а також скликати засідання комісії з розгляду випадку булінгу (цькування) не пізніше ніж упродовж трьох робочих днів з дня отримання заяви або повідомлення.

Судом встановлено, що повідомлення до територіального органу (підрозділу) Національної поліції України станом на день розгляду цієї справи директором Новосільської ЗОШ не подано.

За таких обставин, суд вважає, що директором навчального закладу ОСОБА_1 , в порушення вимог порядку реагування на випадки булінгу, не повідомила органи національної поліції про випадок булінгу, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 173-4 КУпАП.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддя дійшов переконання, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 173-4 КУпАП, оскільки вона в порушення вимог ч. 3 ст. 26 Закону України «Про освіту» не повідомила уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про випадок булінгу (цькування) учасника освітнього процесу.

Докази вини ОСОБА_1 є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах, що були повно та всебічно досліджені судом.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суддею враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При накладенні стягнення обставин, які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність правопорушниці не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 стягнення в межах санкції частини 5 статті 173-4 КУпАП, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таке покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню й меті накладення адміністративного стягнення та є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.173-4 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , наклавши на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Сіянко