ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1841/23 Справа № 210/4791/22 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Куракова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Куракова В.В., за участі адвоката Шелудька А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Шелудька А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 липня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 07.12.2022 року близько 21 год. 47 хв. у м. Кривому Розі по вул. Ціолковського керував автомобілем Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`ягніння: різкий запах алкоголю з порожнини роту, різка зміна забарвлення шкірного покрову, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на бодікамери.

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 липня 2023 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В апеляційній скарзі адвокат Шелудько А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , вказує, що постанова незаконна та підлягає скасуванню. Зауважує, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом; зазначає, що останній погодився пройти медичний огляд, однак поліцейські не забезпечили його доставку в заклад охорони здоров`я. Просить постанову скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Шелудька А.О., який підтримав апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 130 КУпАП прямо встановлено адміністративну відповідальність водія за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 421863 від 07.12.2022 р., в якому викладені обставини вчинення правопорушення ОСОБА_2 (а.с. 2);

- постановою про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6259731 від 07.12.2022 р. (а.с. 3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4);

- рапортом поліцейської Карпенко Я. (а.с. 5);

- довідкою про отримання посвідчення водія (а.с. 6);

- відеозаписом подій 07.12.2022 р. за участю ОСОБА_1 (а.с. 7).

Дані докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються та в сукупності, з урахуванням критерія «поза розумним сумнівом», підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка керує транспортним засобом повинна мати відповідний дозвіл від органів державної влади. Даний дозвіл за своєю зовнішньою формою представляється як водійське посвідчення. Процедура його отримання регламентована таким чином, що особи, які бажають стати водіями повинні знати ПДР та їх дотримуватися. Так, п. 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Сама правова природа цієї норми має імперативний характер та зобов`язує кожного, хто маєдозвіл на керування транспортними засобами неухильно дотримуватись цього пункту. Отже, ОСОБА_1 повинен знати ПДР та їх виконувати. Крім того, ст. 68 Конституції України встановлено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині є необгрунтованими.

Крім того, факт керування ОСОБА_1 зафіксовано на відеозаписі, наявному в матеріалах справи, та протоколом про адміністративне правопорушення, які є допустимими доказами, а отже переконують незалежного спостерігача в наявності у ОСОБА_1 статусу водія під час висування вимоги на проведення огляду на стан сп`яніння.

Під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом.

Сукупність вищевказаних фактів свідчить, що останній був водієм під час зупинки транспортного засобу під його керуванням.

Рапорт поліцейського узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом подій, актом огляду, направленням на проведення огляду та постановою про накладення адміністративного правопорушення, тож в сукупності з іншими доказами доводить вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання на не доставлення поліцейськими ОСОБА_1 в заклад охорони здоров`я для проходження медичного огляду є безпідставними, адже в ході огляду відеозапису не встановлено наявності згоди ОСОБА_1 на проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я. Більш того, ОСОБА_1 вказував навпаки, про неприпустимість постановлення його на облік у разі проходження експертизи в закладі охорони здоров`я.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, його наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника, і наклав на правопорушника справедливе адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог адвоката Шелудька А.О. та скасування постанови суду першої інстанції немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Шелудька А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 липня 2023 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова