Справа № 462/5961/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 вересня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б., розглянувши матеріали справи, які надійшли із ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2

за ст.173 КУпАП

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 31.07.2023 приблизно о 22:00 год. за адресою: м. Львів, вул. Доробок, 36А, перебуваючи в торговому залі магазину «Новий Градус» пошкодив майно, а саме розбив вітрину.

У суді ОСОБА_1 пояснив, що 31.07.2023 він, перебуваючи у магазині «Новий Градус», купував тютюнові виробі та очікуючи на решту, відійшов від вітрини. Позаду нього було багато пустих пляшок, через які він перечіпився і впав на вітрину. В результаті падіння вітрина розбилася, однак навмисного наміру її розбивати у нього не було.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та розглянувши представлені матеріали, вважаю, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП виходячи з наступного.

Як передбачено ст. 173 КУпАП, вказаною нормою закону встановлена адміністративна відповідальність за вчинення дрібного хуліганства тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та вчинення інших подібних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Тобто, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 "Малофєєва проти росії» та від 20.09.2016 у справі № 926/08 "Карелін проти росії", Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Матеріали справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, не містять жодних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Натомість з письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , вбачається, що ОСОБА_1 дійсно не розбивав вітрину, а саме впав на неї, у зв`язку з чим вітрина розбилася.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 немає ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, яка полягає в умисному вчиненні з хуліганських мотивів будь-яких дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян, а також суб`єктивної сторони даного правопорушення, яка характеризується наявністю вини у формі умислу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП в діях ОСОБА_1 не встановлена, так як умислу на розбивання вітрини у останнього не було.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 цього Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247 ч. 1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

постановила:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 передбачене ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Постигач О.Б.