КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/4473/2023
П О С Т А Н О В А

22 вересня 2023 року місто Київ

справа № 369/9495/22

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2022 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 08 вересня 2023 року подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2022 року, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Також ОСОБА_1 просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2022 року.

В обґрунтування вимог клопотання посилалася на те, що транспортний засіб «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_2 під час ДТП належав їй на праві приватної власності, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , що також зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №142146 від 19 вересня 2022 року.

Вказувала, що згідно зі статтею 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Зазначала, що обставини, що унеможливили своєчасне звернення до суду у визначений законом строк не залежали від неї.

Посилалася на те, що про постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2022 року вона дізналася лише 01 вересня 2023 року. Участь у розгляді Києво-Святошинським районним судом Київської області справи про адміністративне правопорушення №369/9495/22 вона не приймала та про ухвалене судом рішення їй повідомлено не було. Вона не викликалась в судове засідання, не була повідомлена про дату та час слухання. Про факт ДТП їй також не було достеменно відомо.

Вказувала, що про відповідний судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення 01 вересня 2023 року її повідомив ОСОБА_2 , а тому вона 05 вересня 2023 року в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області ознайомилася з матеріалами відповідної справи про адміністративне правопорушення (справа №369/9495/22), про що міститься відповідна заява.

Зазначала, що наведені нею в апеляційній скарзі докази та відповідні обгрунтування не досліджувалися раніше місцевим судом.

Посилалася на те, що вирішення справи по суті (а не позбавлення конституційного права на апеляційний розгляд з формальних причин) є надто важливим для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його родини та встановлення істини (що є одним із головних принципів правосуддя).

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає, а апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Положеннями ст.269 КУпАП визначено, що потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Враховуючи те, що ст.124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення ПДР України, внаслідок якого транспортні засоби отримали пошкодження, потерпілим у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП може бути особа, яка є власником транспортного засобу, оскільки їй в результаті ДТП заподіяна шкода.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Проте, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№142146, 19 серпня 2022 року о 08.30 год. на а/д М-05 Київ-Одеса 15 км водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 під час перестроювання не дав дорогу автомобілю, що рухався в попутньому напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п.2.3 б, 10.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 є власником автомобіля «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова винесена Києво-Святошинським районним судом Київської області 28 листопада 2022 року.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржувана постанова була надіслана судом до реєстру 23 грудня 2022 року, зареєстрована 23 грудня 2022 року, оприлюднена 26 грудня 2022 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не брала участі при розгляді даної справи №369/9495/22 судом першої інстанції.

ОСОБА_1 ознайомилася зі справою 05 вересня 2023 року, про що свідчить її заява та 08 вересня 2023 року звернулася до суду з апеляційною скаргою на постанову суду першої інстанції.

Разом з тим, наведені апелянтом причини для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, виходячи з наступного.

Посилання ОСОБА_1 як на поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції про те, що вона не викликалась в судове засідання, не була повідомлена про дату та час слухання, а про факт ДТП їй також не було достеменно відомо, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки як вбачається з апеляційної скарги до неї ОСОБА_1 було додано Звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу №22/0020 від 09 листопада 2022 року, складеного оцінювачем ТОВ «Партнер-Консалт» ОСОБА_4 .

З вказаного Звіту №22/0020 вбачається, що 08 листопада 2022 року до ТОВ «Партнер-Консалт» надійшла заявка 22/0020 від ОСОБА_1 щодо виконання автотоварознавчого дослідження «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 з метою визначення вартості матеріального збитку завданого внаслідок його пошкодження при ДТП на дату 19 вересня 2022 року.

З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 з 08 листопада 2022 року була обізнана про ДТП, яке відбулося 19 серпня 2022 року за участю її автомобіля «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 .

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Конституція України передбачає, що власність зобов`язує, а тому ОСОБА_1 будучи обізнаною про ДТП за участю водія ОСОБА_2 могла звернутися до суду першої інстанції з заявою про отримання копії постанови та оскаржити її протягом розумного строку.

Доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2022 рокуапелянтом надано не було, а тому наведені апелянтом причини для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови не дають достатніх підстав для визнання їх поважними.

Щодо посилання ОСОБА_1 на те, що вирішення справи по суті (а не позбавлення конституційного права на апеляційний розгляд з формальних причин) є надто важливим для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його родини та встановлення істини (що є одним із головних принципів правосуддя), суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити наступне.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи щодо ОСОБА_2 відкладався судом першої інстанції декілька разів, про дату та час судових засідань останній повідомлявся належним чином.

В матеріалах справи міститься клопотання від захисника ОСОБА_2 - адвоката Тарали О.М. про перенесення розгляду справи, що був призначений на 28 листопада 2023 року, яке підтверджує той факт, що ОСОБА_2 був обізнаний про день, час та місце розгляду справи.

В судове засідання суду першої інстанції 28 листопада 2022 року ні ОСОБА_2 , ні його захисник Тарала О.М. не з`явились.

З метою реалізації свого права на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, 01 лютого 2023 року захисник Тарала О.М., який діяв в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2022 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року вказану апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала, у зв`язку з тим, що подана і підписана адвокатом Тарала О.М. в інтересах ОСОБА_2 апеляційна скарга, подана особою без підтвердження повноважень на оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення.

Повторно 28 липня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2022 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 серпня 2023 року у задоволені клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2022 року відмовлено.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2022 року повернуто особі, яка її подала.

Приймаючи вказану постанову, суд апеляційної інстанції вказав на те, що з урахуванням пропуску строку більш ніж 8 місяців, відсутність у ОСОБА_2 поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2022 року, у зв`язку з чим його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної вище постанови не підлягає задоволенню.

З матеріалів апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що вона фактично подана для захисту права на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції ОСОБА_2 .

Однак ОСОБА_2 вже звертався з апеляційними скаргами на постанову суду першої інстанції.

При цьому, апелянт ОСОБА_1 не є особою, яка відповідно до Закону має право подавати апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_2 .

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Враховуючи вищезазначене, визначені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є непереконливими та неповажними, оскільки апелянтом не надано доказів наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій з подачі нею апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, а тому в поновленні строку на оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2022 року ОСОБА_1 слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст.294 КУпАП повернути апелянту.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП.

Апеляційну скаргу з додатками повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.