Справа № 643/6970/23
Провадження № 3/643/3057/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2023 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ

Опис обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 730985 від 21.07.2023, ОСОБА_1 21.07.2023 о 19-00 год. за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила сварку з чоловіком ОСОБА_2 , в ході якої виражала словесні образи, чим скоїла психологічне домашнє насильство, що завдало шкоди психологічному здоров`ю.

Кваліфікація згідно протоколу про адміністративне правопорушення

Вказані дії кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Позиція учасників справи

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні 21.08.2023 року надав пояснення, згідно яких конфлікту з ОСОБА_1 у нього не було. Інформацію про конфлікт з ОСОБА_1 , викладену в його заяві та письмових поясненнях, спростував. Зазначив, що 21.07.2023 за вказаних вище обставин у нього відбувся конфлікт з тіткою ОСОБА_1 , а не з самою ОСОБА_1 . Надав суду письмові пояснення тотожного змісту.

ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 21.08.2023, не з`явилась, викликалась до суду належним чином шляхом направлення судової повістки та смс-повідомлення про виклик до суду.

Судова повістка направлялась на адресу місця проживання ОСОБА_1 , зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення та її письмових поясненнях, і повернулась неврученою адресату.

Смс-повідомлення про виклик до суду направлялось на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення та її письмових поясненнях, і доставлено адресату 25.07.2023.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про складення відносно неї матеріалу про притягнення до адміністративної відповідальності та його розгляд в Московському районному суді м. Харкова. Як вбачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 підписала вказаний протокол у відповідній графі без будь-яких зауважень щодо правильності зазначення її місця проживання та номеру мобільного телефону.

Таким чином, судом було вжито передбачених законодавством України заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату і місце розгляду справи (ст. 277-2 КУпАП) та реалізації її права приймати участь у розгляді справи в суді.

За таких обставин, враховуючи встановлені законодавством строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Застосовне законодавство та релевантна судова практика

Частиною першою ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належать забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантований розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України» зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами (п. 26, 27 постанови Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 560/751/17).

В ситуаціях, коли нормами КУпАП чітко не врегульовано ті чи інші питання, суди відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону. У цьому випадку найбільш близьким до адміністративно-деліктної галузі права є кримінальне процесуальне законодавство (постанова Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 263/10894/2020).

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з критеріїв Енгеля (Engel and Others v. the Netherlands, рішення 8 червня 1976 року, заяви №№ 5100/71; 5101/71; 5102/71; 5354/72; 5370/72), відноситься до «кримінальних» у розумінні ЄСПЛ.

У справах про адміністративні правопорушення застосовується принцип презумпції невинуватості, згідно якого всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (рішення Європейського суду з прав людини від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України»; ст. 62 Конституції України; рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 у справі № 1/34/2010; п. 39 постанови Верховного Суду 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Зміст стандарту доказування «поза розумним сумнівом» розкритий у постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 688/788/15-к, від 08.10.2019 у справі № 195/1563/16-к, від 21.01.2020 у справі № 754/17019/17, від 16.09.2020 у справі № 760/23459/17, від 02.12.2022 у справі № 758/1780/17, від 29.11.2022 у справі № 693/1546/14-к, згідно яких такий стандарт доведення означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

У відповідності до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).

Позиція суду

Справа про адміністративне правопорушення розглядається судом у межах доказування фактичних обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення пред`явлено обвинувачення (у автономному значенні цього терміну, оскільки ЄСПЛ неодноразово вказував на кримінально-правовий характер адміністративних правопорушень) у вчиненні домашнього насильства відносно ОСОБА_2 .

З пояснень потерпілого ОСОБА_2 , наданих у судовому засіданні, вбачається, що між ним та ОСОБА_1 будь-якого конфлікту не відбулось. Дії, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, були вчинені не ОСОБА_1 , а іншої особою, а саме її тіткою.

Таким чином, поясненнями ОСОБА_2 , наданими в судовому засіданні, спростовується факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно нього за обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом у судовому засіданні неодноразово уточнювалась позиція потерпілого, проте останній в категоричній формі багаторазово зазначав, що конфлікт у нього виник не з ОСОБА_1 , а з тіткою останньої, і він заперечує інформацію, викладену в заяві та письмових поясненнях, виконаних від його імені. Надав суду письмові пояснення аналогічного змісту від 21.08.2023.

Суд звертає увагу, що заява та письмові пояснення потерпілого, які містяться в матеріалах справи, виконані не особисто потерпілим, а працівниками поліції з його слів. Потерпілий лише підписав вказані документи та зазначив, що з його слів записано вірно.

Ураховуючи наведене та принцип безпосереднього дослідження доказів судом, суд надає перевагу показанням ОСОБА_2 , які суд сприймав особисто в судовому засіданні, а не даним протоколу про адміністративне правопорушення, заяви та письмових пояснень, які складені працівниками поліції 21.07.2023. При цьому суд ураховує, що працівники поліції не були безпосередніми очевидцями подій, з приводу яких складений протокол про адміністративне правопорушення, заява та письмові пояснення, а обізнані з вказаними подіями виключно зі слів учасників конфлікту.

Ураховуючи, що потерпілий в категоричній формі неодноразово зазначав, що конфлікт за вказаних вище обставин у нього відбувся не з ОСОБА_1 , а з тіткою останньої, у суду виникли сумніви в доведеності вини ОСОБА_1 .

Виниклі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_1 та приходить до висновку щодо недоведеності події та складу адміністративного правопорушення в її діях.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд закриває провадження в справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251-252, 279, 283-285 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов