Справа № 301/420/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
13.03.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І.В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Данканич В.,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 04 березня 2022 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.
Згідно з постановою, 17 грудня 2021 року, приблизно об 11 годині, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volvo FH 42T», державний номерний знак « НОМЕР_1 », з напівпричепом марки «Kogel», державний номерний знак « НОМЕР_2 », на автодорозі М-06 сполученням Київ-Чоп 530 км+300 м, що у с. Гамаліївка, Пустомитівського району, Львівської області, під час руху виїхав на зустрічну смугу руху та не надав перевагу у русі водію транспортного засобу марки «Renault Master», державний номерний знак « НОМЕР_3 », ОСОБА_2 , внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів. У результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Цими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.4. Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.
В апеляційній скарзі адвокат Данканич В. просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення. Стверджує, що його підзахисний був відсутній під час розгляду справи у місцевому суді, про дату, місце та час судового розгляду його повідомлено не було, про наявність оскаржуваної постанови він дізнався 23.04.2022, що підтверджується відомостями, які містяться у матеріалах справи. Тому, апелянт вважає, що його підзахисний був позбавлений права на захист, при цьому місцевий суд, на думку апелянта, розглянув справу поверхово, з істотним порушенням процесуальних прав ОСОБА_1 . Вважає, що судом не обґрунтовано обрання виду адміністративного стягнення, не враховано дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обтяжуючі та пом`якшуючі відповідальність обставини. Адвокат Данканич В. стверджує, що суд не взяв до уваги і те, що потерпілий у справі ОСОБА_2 не має жодних претензій до ОСОБА_1 , завдані збитки відшкодовано. Просить постанову скасувати, ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 був обізнаний з тим, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно нього за порушення ним вимог п. 10.4 ПДР, розглядатиметься в Іршавському районному суді Закарпатської області, що підтверджується його підписами у протоколі. Як вбачається з матеріалів справи, місцевим судом вживалися заходи щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи про що свідчать наявні у справі судові повістки, які були направлені за адресою, зазначеною ОСОБА_1 особисто під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Отже, суд першої інстанції, дотримуючись передбачених ч. 1 ст. 277 КУпАП строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, та враховуючи практику Європейського Суду з прав людини з аналогічних питань, зокрема рішень у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007, «Трух проти України» від 14.10.2003, в яких зазначено, що особа у розумінні інтервалу часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження, обґрунтовано прийняв рішення у справі за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних та досліджених судом доказів. Крім того, вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційний суд бере до уваги те, що копія оскаржуваної постанови надіслана ОСОБА_1 у встановлений законом строк, а саме 04.03.2022, відтак рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення підтверджується те, що лист вручено за довіреністю. Разом з тим, відомостей про те, коли ОСОБА_1 особисто отримав копію оскаржуваної постанови у матеріалах справи немає. Тому, апеляційний суд вважає слушними доводи апелянта про те, що строк на апеляційне оскарження постанови був пропущений через поважні причини, які унеможливили подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Данканича В., які були повідомлені про дату, час та місце судового засідання 13.03.2023, однак до суду вказані особи не з`явились, хоча обізнані з тим, що в суді розглядається подана адвокатом Данканичем В. апеляційна скарга, при цьому відомостей про поважність причин своєї неявки до апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший день від вказаних осіб не надходило. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб апеляційним судом береться до уваги і те, що розгляд справи неодноразово відкладався: 15.08.2022 (а. с. 59), 13.12.2022 (а. с. 60), і що неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Данканича В., відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.
Апеляційний суд, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, які зазначені у ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд встановив, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка у постанові.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №239146, 17 грудня 2021 року, приблизно об 11 годині, на автодорозі М-06 сполученням Київ-Чоп 530 км+300 м, що у с. Гамаліївка, Пустомитівського району, Львівської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volvo FH 42T», державний номерний знак « НОМЕР_1 », з напівпричепом марки «Kogel», державний номерний знак НОМЕР_2 , під час руху виїхав на зустрічну смугу руху та не надав перевагу у русі водію транспортного засобу марки «Renault Master», державний номерний знак « НОМЕР_3 », ОСОБА_2 , внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів. ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.4. Правил дорожнього руху України. В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали пошкодження з матеріальними збитками. Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП. У своїх поясненнях, викладених у протоколі, ОСОБА_1 зазначив, що зі змістом протоколу погоджується, зауважень не має, що власне засвідчив своїми підписами.
Викладені у протоколі обставини підтверджуються й іншими письмовими доказами, зокрема: рапортом інспектора поліції Березюка Б. (а. с. 6); протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 8-11); відомостями, які відображені у схемі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди (слідчого експерименту) (а. с. 12); фотосвітлинами з місця ДТП (а. с. 13-18); письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а. с. 19); поясненнями потерпілого ОСОБА_2 (а. с. 22).
Проаналізувавши вказані докази з точки зору їх допустимості, належності та достатності апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду дана правильна оцінка наявним у справі доказам, а тому висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення є таким, що відповідає фактичним обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам та узгоджується з вимогами закону.
При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що оскільки ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи у місцевому суді, тому його право на захист було порушено, апеляційний суд вважає, що вони не можуть бути підставою для скасування судового рішення, враховуючи таке.
З огляду на те, що як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 було відомо про зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №239146 від 06.01.2022, і що він належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи, тому, на переконання апеляційного суду, право на захист особи не порушено. Окрім того, права ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП, відновлені шляхом подання апеляційної скарги та надання йому можливості відстоювати свою позицію у суді апеляційної інстанції.
Сторона захисту в апеляційній скарзі не оспорює доведеність вини ОСОБА_1 та правильність кваліфікації його дій за ст. 124 МК України, однак просить скасувати судове рішення у частині накладення адміністративного стягнення, та застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тому, апеляційний суд розглядає справу у межах доводів апеляційної скарги, зокрема, щодо суворості накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.
Не беруться до уваги доводи апеляційної скарги про те, що місцевий суд залишив поза увагою такі обставини як: дані про особу, те, що потерпілий у справі ОСОБА_2 не має жодних претензій до ОСОБА_1 , а також твердження про відшкодування завданих збитків. На переконання апеляційного суду, при накладенні адміністративного стягнення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місцевий суд враховував обставини, визначені у ст. ст. 33 35 КУпАП, та правильно встановив, у розумінні ст. ст. 34-35 цього Кодексу відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , наклавши на нього адміністративне стягнення у межах санкції, визначеної ст. 124 КУпАП, - у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує і те, що стороною захисту до апеляційної скарги не додано будь-яких доказів у підтвердження її доводів, зокрема про те, що робота ОСОБА_1 залежить від наявності в нього права керування транспортними засобами, а не з`явившись на розгляд справи, ОСОБА_1 позбавив себе можливості надати суду будь-які докази у підтвердження доводів апеляційної скарги, а також підтвердити факт визнання ним вини, щирого каяття, відшкодування збитків, завданих правопорушенням тощо.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції при накладенні на ОСОБА_1 стягнення належним чином обґрунтованими та вмотивованими, а стягнення - необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження нових проступків, справедливим.
При цьому, апеляційним судом не встановлено обставин чи підстав, які давали б можливість для пом`якшення ОСОБА_1 адміністративного стягнення, призначеного судом першої інстанції.
За таких обставин, постанова суду першої інстанції як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а подана адвокатом Данканичем В. в інтересах ОСОБА_1 апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження, як безпідставна, задоволенню не підлягає.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Данканич В., не з`явившись на розгляд справи, позбавив себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази в їх підтвердження.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Поновити адвокату Данканичу В. строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Данканич В. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 04 березня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН