Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3007/22
Провадження № 3/935/75/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 травня 2023 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164, частиною 1 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Ленського І. О.,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 24.11.2022 від Відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирської області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164, частиною 1 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 529932 від 19.11.2022, ОСОБА_1 19.11.2022 близько 11:00 години перебуваючи на території ПР «Кооперативний ринок», що розташований за адресою: м. Коростишів, вулиця Шевченко, 40, порушила порядок ведення господарської діяльності, а саме здійснювала продаж тютюнових виробів без наявної ліцензії на даний вид діяльності, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 529933 від 19.11.2022, ОСОБА_1 19.11.2022 близько 11:00 години перебуваючи на території ПР «Кооперативний ринок», що розташований за адресою: м. Коростишів, вулиця Шевченко, 40, здійснювала продаж тютюнових виробів без марок акцизного збору вірного зразка, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинених правопорушеннях, передбачених частиною 1 статті 164, частиною 1 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнала, пояснила, що 19.11.2023 на кооперативному ринку допомагала брату, продавала цукерки, брат дав їй цигарки і сказав, що їх хтось має забрати, в цей час підійшли працівники поліції та запитали чи ОСОБА_1 продає цигарки, на що остання відповіла, що не продавала.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що 19.11.2022 перебувала на ринку, близько обіду пішла купувати цукерки у ОСОБА_1 , там були працівники поліції, сказали, що ОСОБА_2 буде понятою, цигарок у ОСОБА_1 вона не бачила, лежали лише цукерки, потім працівники поліції дали щось ОСОБА_2 підписати, вона не читала пояснення, оскільки був нерозбірливий почерк, пояснень ОСОБА_2 працівникам поліції не надавала, лише підписала те, що дали.

У судовому засіданні захисник Ленський І. О. просив закрити справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164, частиною 1 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із відсутністю і її діях складу вказаних адміністративних правопорушень, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 529932 від 19.11.2022 не розкрита об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме зазначено, що ОСОБА_1 здійснювала продаж тютюнових виробів без марок акцизного збору вірного зразка, в той час як диспозиція ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за роздрібну або оптову торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку. Крім цього, захисник зазначив, що санкцією ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено конфіскацію виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, проте конфіскації виручки, нібито отриманої від продажу ОСОБА_1 тютюнових виробів, здійснено не було, тому її вина у вчиненні вказаних правопорушень не доводиться матеріалами справи поза розумним сумнівом.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164, частиною 1 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 3 Господарського Кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Разом з тим, відповідно до п. 14.1.36 ст. 14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу, і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Насамперед саме слово "діяльність" означає систематичні дії членів суспільства, їхніх об`єднань, спрямовані на досягнення певного результату. Змістом цих дій є виготовлення та реалізація продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, а метою - задоволення суспільних потреб у відповідних благах, які повинні мати цінову визначеність, тобто функціонувати як товар.

Таким чином, диспозицією ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування. Суб`єктом відповідальності в даному випадку є суб`єкт господарювання.

Відповідно до частини 1 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку тягне за собою накладення штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Відповідно до вимог статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення визначені положеннями ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті Кодексу України про адміністративні правопорушення або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Так, працівником поліції, виходячи зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, було встановлено, що ОСОБА_1 19.11.2022 близько 11:00 години перебуваючи на території ПР «Кооперативний ринок», що розташований за адресою: м. Коростишів, вулиця Шевченко, 40, порушила порядок ведення господарської діяльності, а саме здійснювала продаж тютюнових виробів без наявної ліцензії на даний вид діяльності, та без марок акцизного збору вірного зразка,чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164, ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення нею правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки в ньому не зазначена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, відповідно до ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто не зазначена суть адміністративного правопорушення, а саме: відсутнє посилання на нормативно-правовий акт, що регулює отримання ліцензії для цього виду господарської діяльності, що передбачає диспозиція ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим складовою частиною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності, однак в матеріалах справи відсутні відомості щодо систематичності надання послуг з метою отримання прибутку.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не долучено інформації стосовно реєстрації ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця, що виключає адміністративну відповідальність останньої в інкримінованому їй правопорушенні.

У матеріалах справи наявні фото таблиці, на яких зображені цигарки на прилавку та ОСОБА_3 біля прилавку з тортами, і знизу на стільці знаходяться цигарки, проте суд позбавлений можливості встановити їх приналежність до ОСОБА_1 та здійснення нею господарської діяльності щодо продажу цих тютюнових виробів.

Торгівля тютюновими виробами передбачає дії, пов`язані з відчуженням товару або передачею його іншій особі, що має оплатний характер. Однак в матеріалах справи, доказів, які б вказували саме на торгівлю тютюновими виробами (оплатний характер дії), не міститься.

Крім того, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення полягає у здійсненні торгівлі, тобто процесу обміну товарами та грошима.

До протоколів про адміністративні правопорушення не додано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що в зазначений день, час та місці ОСОБА_1 здійснювала продаж тютюнових виробів без марок акцизного податку та без наявної ліцензії на даний вид діяльності, враховуючи при цьому, що торгівля це процес обміну товарів на гроші з метою задоволення потреб споживача та отримання прибутку.

При цьому, суд звертає увагу на те, що свідок ОСОБА_2 , яка була присутня при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не підтвердила факт продажу останньою тютюнових виробів, ОСОБА_2 цигарок не бачила, а пояснення, надані працівниками поліції їй на підпис, не читала.

Згідно наданих матеріалів відсутні докази того, що ОСОБА_1 систематично здійснювала торгівлю тютюновими виробами із зазначенням встановлених дат та часу цих послуг, що складає істотну ознаку адміністративного правопорушення ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Надавши оцінку зібраним доказам, суд приходить до переконання, що протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них документи не є достатніми доказами, які дають підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що навіть у випадку доведеності вини ОСОБА_1 у продажі тютюнових виробів ці її дії не можуть кваліфікуватись як заняття забороненими видами господарської діяльності, оскільки дії мають носити систематичний характер, оскільки підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 ГК України) і особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести наявність всіх цих випадків, зв`язати їх воєдино, а також довести їх систематичність.

Відтак, дослідження наявних доказів та фактичних обставин, викладених у протоколах, у діях ОСОБА_1 не знаходить свого підтвердження, оскільки обов`язкова ознака господарської діяльності - систематичність, тобто одна із необхідних складових об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В постанові Пленуму від 25.04.2003 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

За таких обставин, суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

У справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Рішення суду в справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 3 ст. 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в такому випадку вина ОСОБА_1 в інкримінованому їй правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, а справи № 935/3007/22 та № 935/3009/22 об`єднати.

Керуючись статтями 7, 9, 156, 164, 245-247, 251-252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 19.11.2022 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164, ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 265 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вилучені речі, згідно квитанції № 209 п 9 від 19.11.2022 до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 529932, 529933 від 19.11.2022, - повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко