Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
10.08.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та її захисниці адвокатки Стецяк Т. І., розглянувши апеляційну скаргу адвокатки Стецяк Т. І.,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 січня 2023 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.
Згідно з постановою, 21.12.2022, о 10 год 25 хв, по а/д М 08 км + 833, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду в попутному напрямку та зменшив швидкість для об`їзду перешкоди, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
В апеляційній скарзі адвокатка Стецяк Т. І. просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки судом не повідомлено сторону захисту про розгляд справи, копія оскаржуваної постанови ОСОБА_1 та його захисниці у встановлений законом триденний строк надіслана не була, про існування судового рішення ОСОБА_1 дізнався після особистого звернення до суду. Вказує на незаконність постанови, просить її скасувати. Стверджує, що учасники дорожньо-транспортної пригоди змушені були викликати працівників патрульної поліції виключно задля оформлення матеріалів, результат судового розгляду яких став би основою для виплати страхового відшкодування. Звертає увагу на те, що сума завданих матеріальних збитків за спричинену шкоду становить 9455, 63 грн. Апелянт зазначає, що в описовій частині постанови суд зазначив, що на ОСОБА_1 може бути накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, однак у резолютивній частині постанови суд призначив ОСОБА_1 передбачене санкцією стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що є несправедливим. Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, працює водієм служби аварійно-рятувального та протипожежного забезпечення польотів ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород», тому накладене місцевим судом стягнення позбавить його можливості виконання ним основної трудової функції та основного джерела доходів. Просить постанову в частині накладення адміністративного стягнення змінити та застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисниці, адвокатки Стецяк Т. І., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що пропущений на оскарження судового рішення строк підлягає поновленню, а доводи, викладені в апеляційній скарзі необхідно визнати слушними з таких підстав.
При оцінці доводів сторони захисту про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення апеляційний суд вважає, що такі заслуговують на увагу з огляду на таке.
З оскаржуваної постанови убачається, що розгляд справи відбувся 17 січня 2023 року без участі ОСОБА_1 та адвокатки Стецяк Т. І. Матеріалами справи підтверджено, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 надіслано лише 21.03.2023, тобто після того, як ОСОБА_1 10.03.2023 подав до місцевого суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи, фактично поза межами встановленого законом строку. У зв`язку з цим, викладені у апеляційній скарзі доводи про поновлення строку на оскарження судового рішення у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 ознайомився зі змістом оскаржуваної постанови поза межами встановленого законом строку, є не спростованими, а отже заслуговують на увагу. Відтак, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, твердження про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу поважними, а тому строк на апеляційне оскарження поновлюється.
Водночас, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка у постанові.
Обставини, за яких ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, в постанові судді зазначені правильно, кваліфікація його дій за ст. 124 КУпАП відповідає наявним у справі про адміністративне правопорушення та дослідженим суддею місцевого суду доказам, апелянткою не оспорюється, тому висновки судді, викладені в постанові, відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційним судом не перевіряються, визнаються належним чином вмотивованими й такими, що ґрунтуються на вимогах закону та наявних у матеріалах справи доказах.
Разом із тим, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд першої інстанції належним чином не вмотивував свої висновки щодо накладеного на ОСОБА_1 найбільш суворого стягнення у межах санкції статті 124 КУпАП
При цьому, зі змісту постанови не вбачається які саме обставини та дані про особу правопорушника враховано судом першої інстанції при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, як і не вбачається те, що під час розгляду справи взагалі досліджувались які-небудь дані про особу правопорушника чи з`ясовувались обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Відповідно до ст. 34 цього ж Кодексу обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення визнаються :1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.
Відповідно до диспозиції та санкції ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Згідно зі ст. 35 КУпАП обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення визнаються :1) продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її; 2) повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; 3) втягнення неповнолітнього в правопорушення; 4) вчинення правопорушення групою осіб; 5) вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин; 6) вчинення правопорушення в стані сп`яніння. Орган (посадова особа), який накладає адміністративне стягнення, залежно від характеру адміністративного правопорушення може не визнати дану обставину обтяжуючою.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 повністю визнає вину в скоєнні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення.
З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 раніше притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, у тому числі і за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 відповідно до ст. 34 КУпАП, апеляційний суд визнає те, що ОСОБА_1 повністю визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення, про що свідчить зміст апеляційної скарги, у матеріалах справи відсутні дані про те, що він негативно характеризується за місцем проживання чи роботи, натомість відповідно до характеристики Старости сіл Великі Лази та Циганівці Баранинської сільської ради ОСОБА_2 №213 від 28.06.2023, ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно, у побуті ввічливий та працелюбний тощо; відповідальним та сумлінним працівником зарекомендував себе і за місцем роботи, що підтверджується довідкою в. о. директора ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» Пінича В., де ОСОБА_1 обіймає посаду водія 1 класу Служби аварійно-рятувального протипожежного забезпечення польотів; а також про те, що довідкою виконкому Баранинської сільської ради №214 від 28.06.2023 підтверджується те, що ОСОБА_1 одружений, і те, що протягом року за вчинення цього адміністративного правопорушення до адміністративної відповідальності не притягувався.
Обставин, які б обтяжували відповідальність ОСОБА_1 , апеляційним судом не встановлено.
На підставі наведеного, апеляційний суд доходить висновку про те, що накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, є занадто суворим та суперечить загальним засадам призначення стягнень, а оскаржувана постанова в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення такою, що не відповідає вимогам ст. ст. 33-35 КУпАП, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги про те, що накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення є занадто суворим знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню.
Тому, із урахуванням вимог ч. ч. 8-9 КУпАП, постанова судді в частині накладення адміністративного стягнення підлягає до зміни шляхом пом`якшення ОСОБА_1 накладеного на нього адміністративного стягнення до штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП, яке відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, даним про особу правопорушника, ступеню його вини, майновому стану, обставинам, що пом`якшують відповідальність, і буде справедливим.
У зв`язку з цим, доводи апеляційної скарги про зміну постанови судді місцевого суду підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Поновити адвокатці Стецяк Т. І. строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подала адвокатка Стецяк Т.І., в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 січня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, змінити: пом`якшити накладене на ОСОБА_1 стягнення, визначивши таке у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
У решті постанову залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН