Єд. унік. № 243/265/23
Провадження № 3/243/264/2023
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 лютого 2023 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Дюміна Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли з БПП в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з БПП в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 296299 від 25.01.2023 року зазначено, що «25.01.2023 року о 10 год. 00 хв. біля будинку 232 по вул. Барвінківська в м. Слов`янську, водій керував авто відносно якого встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою від 24.01.2023 ВП № 65873347 Слов`янським відділом державної виконавчої служби у Краматорському районі, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст.126 КУпАП.»

10 лютого 2023 року від захисника ОСОБА_1 - адвоката Прокопцева С.В. до суду надійшло письмове заперечення проти протоколу серія ААБ № 296299 від 25.01.2023, в якому він просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Так, у вказаному письмовому запереченні зазначено, що в протоколі вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом 25.01.2023 року о 10 год. 00 хв., при цьому в якості доказу до справи додана постанова ВДВС про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, яка датована 24.01.2023, тобто навіть теоретично ОСОБА_1 не знав і не міг знати про існування такого тимчасового обмеження, тому що минуло менше доби, про що вказав у поясненні. Також зазначено, що повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників також датовано 24.01.2023, тобто виконавець все зробив в один день. Зазначено також, що ОСОБА_1 дізнався про те, що державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами лише під час зупинки транспортного засобу 25.01.2023 року поліцією після чого одразу погасив заборгованість, що підтверджується доданими квитанціями та постановою ВДВС про скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами від 03.02.2023.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Прокопцев С.В. були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак не використали свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, надали суду заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності та просили закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Так, положеннями ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортного засобами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення матеріали адміністративної справи містять лише копію постанови державного виконавця Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі від 24.01.2023 року у виконавчому провадженні № 65873347 про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, згідно з судового наказу № 2-н/243/463/2021, виданим 18.05.2021 року.

При цьому будь-яких доказів про те, що вказана постанова державного виконавця про заборону була доведена до відома ОСОБА_1 в наданих суду матеріалах справи не міститься.

Сам ОСОБА_1 заперечує, що йому було відомо про вказане обмеження, і в матеріалах справи відсутнє підтвердження щодо вручення йому постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, крім того, слід зазначити, що ОСОБА_1 дізнавшись про те, що державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами під час зупинки його транспортного засобу поліцією 25.01.2023 року, одразу погасив заборгованість, що вбачається з доданих квитанцій та постанови ВДВС про скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами від 03.02.2023, тому суд приходить до висновку про відсутність вини в діях ОСОБА_1 , а отже і ознак складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 7 КупАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Ураховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини порушника слід тлумачити на його користь, суд робить висновок, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, не підтверджуються доказами, отже і протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати доказом вини останнього у розумінні ст. 251 КУпАП.

Отже, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, у діях ОСОБА_1 відсутній.

Відповідно до положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі серії ААБ № 296299 від 25.01.2023 року не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 126, 247, 283, 284 КУпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Н.О. Дюміна