Справа № 204/2323/23
Провадження № 3/204/1632/23
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Безрук Т.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:
17 лютого 2023 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшов вищевказаний адміністративний матеріал.

Відповідно до протоколу МПЗ № 216 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП від 25.12.2022,18.12.2022 ОСОБА_1 вибув з військової частини в АДРЕСА_2 на засідання суду згідно повістки про виклик до Бершадського районного суду Вінницької області та мав прибути 21.12.2022. О 18.00 год 24.12.2022 ОСОБА_1 повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , документів, що підтверджують поважність несвоєчасного прибуття не надав. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано як вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
До судового засідання ОСОБА_1 не з`явився, про його час, дату та місце був повідомлений, відтак на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП суд розглядає адміністративні матеріали за відсутністю особи, стосовно якої складено адміністративний протокол.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази та фактичні обставини справи у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Положення статті 7 КУпАП, передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 245 КУпАП, унормовано, зокрема, що завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню, зокрема, наступні обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, зі змісту наведених норм убачається, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе за наявності складу і події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Судом встановлено, що в якості доказів, на підтвердження викладених у протоколі МПЗ № 216 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП від 25.12.2022, особою, що склала протокол надано: копія повістки про виклик ОСОБА_1 до суду на 19.12.2022, витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.06.2022 № 95, паспорт ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів (пояснень свідків, особи, яка притягується, матеріалів службових розслідувань, наказів про відбуття та прибуття і т.д.) з яких можливо встановити, що ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.
Суд не може брати до уваги самі лише свідчення командира зафіксовані у протоколі, оскільки сам лише складений протокол про адміністративне правопорушення, не може бути беззаперечним доказом винуватості особи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

З огляду на викладене, оскільки особою, яка склала протокол не було додано до матеріалів справи належних доказів, на підтвердження обставин, які дозволяють встановити, що ОСОБА_1 вчинив інкриміноване йому правопорушення, суд доходить висновку, що провадження в справі стосовно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та неможливістю у зв`язку з цим накладення на нього адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 280 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.В. Безрук