Справа №242/1278/23
Провадження №3/242/544/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Хацько Н. О., за участю секретаря судового засідання Клименко А. В., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції № 3 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст. 173 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2023 року до Селидівського міського суду Донецької області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 909516 від 12 серпня 2023 року, ОСОБА_1 04.08.2023 року о 12 год. 20 хв. перебуваючи у громадському місці біля ринку «Прометей» по вул. К. Маркса в м. Селидове висловлювався нецензурною лайкою на адресу гр. ОСОБА_2 , чим порушував громадський порядок і спокій громадян, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, надав пояснення відповідно до яких зазначив, що 04.08.2023 року інциденту з ОСОБА_2 на ринку «Прометей» не було.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що він перебуває у неприязних відносинах з ОСОБА_1 , зазначена особа не дає йому спокою внаслідок чого він не може вільно пересуватись по місту.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Окрім того, згідно ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з диспозицією статті 173 КУпАП об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку, де громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Крім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення за ст. 173 КУпАП, а саме дрібне хуліганство - є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Отже для кваліфікації дій особи, необхідно співставити фактичні обставини події, тобто відповідність конкретного діяння, а також наявні докази із ознаками того чи іншого складу правопорушення, передбаченого у диспозиції статті КУпАП.

Так, всупереч положенням ст. 256 КУпАП, в протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 , зазначено, що останній виражався нецензурною лайкою в адресу гр. ОСОБА_2 , однак до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №909516 від 12.08.2023 року не долучено об`єктивних доказів на підтвердження даного правопорушення, які б вказували на посягання громадського порядку та спокою громадян.

З пояснень ОСОБА_2 наданих в судовому засіданні останній зазначив, що свідків чи інших осіб, які б могли підтвердити факт спричинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 04.08.2023 року відсутні, клопотань з його боку щодо виклику свідків чи інших осіб які б могли підтвердити вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , заявлено не було.

В протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито наслідки порушення громадського порядку і спокою громадян, настання яких прямо передбачене диспозицією статті 173 КУпАП України як обов`язкова ознака об`єктивної сторони правопорушення.

Також не встановлено даних про те, що дії ОСОБА_1 були вчинені саме з мотивів неповаги до громадського порядку і спокою громадян, безпричинно, не зазначено, в чому вони виражалися та яким чином було порушено громадський порядок і спокій громадян, їх тривалість і створення певних перешкод у звичайному житті громадян.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні доказів не вбачається, що внаслідок спільного конфлікту, який стався між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 останній порушив громадський порядок і спокій громадян, настання яких прямо передбачене диспозицією статті 173 КУпАП.

Під час дослідження доказів з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №909516 від 12.08.2023 року було встановлено, що адміністративне правопорушення було вчинено у громадському місці біля ринку «Промітей» по вул. К. Маркса в м. Селидове.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

В свою чергу відповідно до рапорту від 04.08.2023 року складеного інспектором чергового відділу поліції №3 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області Єфремова В. А., вбачається, що 04.08.2023 року о 12:20 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 04.08.2023 року о 12:18 за адресою АДРЕСА_2 виник конфлікт із сусідом, який ображав ОСОБА_2 нецензурною лайкою.

У відповідності до письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 04.08.2023 року визвав наряд поліції для написання письмової заяви по факту того, що його сусід ОСОБА_3 проживаючий по АДРЕСА_3 постійно йому погрожує фізичною розправою, висловлюється нецензурною бранню в його сторону, не дає спокійно пересуватися по місту.

Однак у протоколі про адміністративне правопорушення відрізняються відомості про місце вчинення правопорушення із рапортом, а пояснення потерпілої особи взагалі не містять відомостей про те, де саме було вчинено правопорушення.

Таким чином, будь-яких фактичних даних, на основі яких можна було б дійти висновку, що ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, при цьому порушивши громадський порядок і спокій громадян, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а при притягненні до адміністративної відповідальності в жодному разі не може бути допущено випадків свавільності з боку державних органів.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, встановлену, зокрема КУпАП .

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, а також практика Європейського суду з прав людини є джерелами права в Україні відповідно до положень Основного Закону України та Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини».

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. В багатьох справах Європейський суд з прав людини тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

В своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. Тобто, якщо за вчинення адміністративного правопорушення, передбачена, крім іншого, така санкція, як позбавлення права керувати транспортним засобом, таке інкриміноване діяння має характер кримінального, що в свою чергу, говорить про необхідність забезпечення і дотримання процедурних гарантій, визначених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод: забезпечення прав людини на захист, в тому числі: знати про можливості застосування адміністративної санкції і про факти, які ставляться йому в провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту, отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти нього.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, оцінюючи надані докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 283, 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 173 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складений 14 вересня 2023 року.

Суддя Н.О. Хацько