Справа № 638/7391/22
Провадження № 3/638/489/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Орос О.В., під час розгляду адміністративного матеріалу, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2022 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов матеріал про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом встановлено, що 26 листопада 2022 року о 15 год 59 хв у м. Харкові по пр-т. Науки, 9В, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 211340», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився зі згоди водія в КНП ХОР «ОНД». Стан наркотичного сп`яніння підтверджується висновком КНП ХОР «ОНД» № 1663.

26 січня 2023 року захисником ОСОБА_1 адвокатом Кроян К.С. подано письмові пояснення, в яких посилався на визнання доказів недопустимими та просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, просив провадження в справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Надав пояснення, в яких зазначив, що вживав наркотичний засіб один раз за три тижні до моменту зупинки працівниками поліції транспортного засобу під його керуванням, зважаючи на що з результатами, зазначеними в медичного висновку не погоджується.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Кроян К.С. в судовому засідання просив суд провадження в справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування зазначив, що зміст висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 повідомлено в присутності поліцейського, безпосередньо після огляду лікарем-наркологом, не було. Висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння не було складено безпосередньо після здійснення огляду лікарем-наркологом. Зазначена невідповідність у часових рамках викликає сумнів в об`єктивності проведеного медичного огляду. В пункті 20 акту медичного огляду № 1663 від 26 листопада 2022 року містяться дані щодо невиявлення наркотичних речовин за результатом огляду, що спростовує виданий на підставі даного акту медичний висновок, в якому зазначено про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі Великої палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підлягає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 Правил дорожнього руху України).

Відповідно до п. 2, 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Розділ III Інструкції врегульований порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Відповідно до п. 15 розділу III Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

З правового аналізу п. 15 розділу III Інструкції вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я проводиться в два етапи: перший - огляд на стан сп`яніння, другий - лабораторні дослідження.

Згідно п. 7, 8, 12, 13, 15, 16 розділу III Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Стаття ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження в суді.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 225786 від 04 грудня 2022 року, яким зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України;

- відеозаписом з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, з якого вбачається проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. На дослідженому відеозаписі зафіксовано, що медичний огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було пройдено шляхом відібрання у нього біологічного середовища сечі та шляхом візуального огляду, проведеного лікарем;

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких ОСОБА_1 погодися пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у складі наркотичного сп`яніння (канабіоїди).

Надані в судовому засіданні захисником пояснення відносно того, що лікарем-наркологом медичні документи складені з порушенням порядку, передбаченого Інструкцією, що свідчить про їх недійсність та проведенні лабораторних досліджень з порушенням встановленого законом порядку, суд оцінює критично, вважає безпідставними та неспроможними. Заявлені захисником доводи щодо невідповідності медичного висновку змісту пункту 20 акту медичного огляду, є необґрунтованими, оскільки, як було зазначено вище, огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я проводиться в два етапи: перший - огляд на стан сп`яніння, за результатом якого складається акт медичного огляду, другий - лабораторні дослідження.

Зазначення в пункті 20 акту медичного огляду щодо невиявлення факту вживання наркотичних речовин свідчить лише про те, що такий факт не було встановлено за результатом проведення першого етапу - огляд на стан сп`яніння, та жодним чином не спростовує результати лабораторних досліджень, які отримані шляхом відібрання біологічного середовища.

Суд вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 211340», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 225786.

Зазначені вище докази є чіткими, узгоджуються між собою та в адміністративному матеріалі відсутні докази, які б їх спростовували.

Захисником в судовому засіданні в обґрунтування правової позиції не надані докази, які є достатньою правовою підставою для висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи судом не встановлені будь-які дані, які свідчать, що висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння складений з порушенням вимог Інструкції, та є в розумінні п. 22 розділу III Інструкції правовою підставою для визнання висновку недійсним.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Стосовно посилань захисника на визнання доказів недопустимими, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Статтею 251 КУпАП встановлений перелік джерел доказів, який не є вичерпним, оскільки містить формулювання «будь-які фактичні дані». КУпАП не містить такого критерію як недопустимість доказів, зважаючи на що суд не вбачає правових підстав для відхилення доказів, якими доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння лише з тієї підстави, що медичний висновок було заповнено 28 листопада 2022 року, оскільки з п. 1 вбачається, що його було заповнено на підставі акту № 1663, складеного 26 листопада 2022 року.

Будь-яких суперечностей у часових рамках складення акту медичного огляду та медичного висновку, проведення огляду та відбору біологічного середовища не міститься. Порядок виявлення у водія стану сп`яніння, складення акту та медичного висновку визначений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка не містить будь-яких часових обмежень щодо початку та закінчення складення медичного висновку. Медичний висновок було видано на підставі акту медичного огляду. Розбіжність у часі, зазначеному у графі «дата заповнення» та пунктах 1, 6 та 22 акту медичного огляду є логічною, зважаючи на декілька етапів проведення огляду.

Вище перелічені докази у розумінні ст. 251 КУпАП України суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 225786 від 04 грудня 2022 року.

По справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 33-35 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення згідно зі ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Оцінюючи інші доводи та аргументи ОСОБА_1 та його захисника, суд керується практикою Європейського суду з прав людини, який вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 245, 251, 283, 284, 285, 289, 294 КУпАП, ст. ст. 4, 9 Закону України "Про судовий збір", суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень нуль копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного судуособою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя О.В. Орос