Справа № 191/1705/23
Провадження № 3/191/678/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Прижигалінська Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Котлярівське Синельниківського району Дніпропетровської області, не працює, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , проживає за адресою : АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 07.07.2021 року органом №1257, РНОКПП : НОМЕР_2

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.187, ч.1 ст.187 КУпАП ,-

В С Т А Н О В И В :

18.04.2023 року в о 00.30 год. в м. Синельникове, вул. Інтернаціональна,118 ОСОБА_1 , який перебуває під адміністративним наглядом Синельниківського РУП та не має права залишати місце мешкання з 23.00 год. по 05.00 год., знаходився за вказаною адресою, чим порушив п.3 встановлених правил. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.187 КУпАП.

21.04.2023 року в о 00.10 год. ОСОБА_1 , знаходячись під адміністративним наглядом згідно ухвали суду, був відсутній за місцем мешкання за адресою : АДРЕСА_2 , чим порушив п.1 ухвали суду про встановлення адміністративного нагляду. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.187 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Постановою суду від 19.06.2023 року до останнього був застосований примусовий привід в судове засідання, яке було призначене на 08.20 год. 04.09.2023 року. Згідно рапорту інспектора ВРПР Синельниківського РУП від 04.09.2023 року, здійснити привід в судове засідання ОСОБА_1 не виявилося можливим, оскільки останній деякий час відсутній за місцем мешкання, зі слів матері ОСОБА_2 , місце знаходження свого сина ОСОБА_1 їй невідоме.

Винність правопорушника підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення Серії ВАВ №518402 від 18.04.2023 року, Серії ВАВ №199053 від 26.04.2023 року; рапортами працівників поліції; ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 02.02.2023 року про встановлення відносно ОСОБА_1 адміністративного нагляду; довідкою про звільнення Серії ДНП №11500 від 25.01.2023 року; листом контролю за виконанням встановлених обмежень відносно ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду і в його діях є склад правопорушень, передбачених ч.1 ст.187 КУпАП, а саме : порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме : порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу.

Однак, з адміністративного матеріалу вбачається, що правопорушення були вчинені 18.04.2023 року та 21.04.2023 року, а розгляд справи у суді відбувся 04.09.2023 року, оскільки правопорушник в судові засідання не з`являвся.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до положень п.3 ч.1, ч.2 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов : про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП.

Згідно ч.1 п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин : закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Так, з положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в порушенні провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.

Виходячи зі змісту статті 38 КУпАП «Строки накладення адміністративного стягнення», таке стягнення накладається лише на винну особу. Відповідно, ця норма (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинна застосовуватись лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.

Тим більше, за своєю правовою природою звільнення від відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою обставиною.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) підтверджує цю правову позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».

З точки зору матеріального (сутнісного) підходу реабілітуючими визнаються обставини, за яких особа вважається непричетною до адміністративного правопорушення (у зв`язку із чим відновлюються її добре ім`я, репутація), а нереабілітуючими обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.

Поділ підстав закриття провадження на реабілітуючі і нереабілітуючі має, насамперед, практичне значення щодо наслідків такої форми закінчення провадження у справі. Визнання обставини реабілітуючою / нереабілітуючою впливає на права та інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення.

Крім того, стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати низку обставин, в тому числі чи винна особа в його вчиненні.

Водночас стаття 284 КУпАП не містить обмежень при винесенні постанови про закриття справи встановити вину особи.

Таким чином, наявні підстави визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187 КУпАП. Однак, оскільки передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності з дня вчинення правопорушення на момент розгляду справи минув, тому у відповідності до ст. 247 п.7 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187 КК України.

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187 КК України провадженням закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяТ. В. Прижигалінська