ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/235/23 Справа № 932/6422/22 Суддя у 1-й інстанції - Цитульський В.І. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року м. Дніпро

03 лютого 2023 року року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Федорова Д.С.(у режимі відеоконференції), розглянувши апеляційну скаргу захисника Федорова Д.С., подану на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06.12.2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працює у ТОВ «АТБ маркет», раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, мешкає у АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України із накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних доходів громадян, що складає 17000 грн, із позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік,

встановила:

Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06.12.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, із позбавленням права керування транспортним засобом на строк 01 рік, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 496,2 грн.

Відповідно до змісту постанови 08.10.2022 року, о 00 годині 44 хвилини, у м. Дніпрі, по вул.Запорізьке Шосе, 1б ОСОБА_1 керував транспортним засобом Geely MK НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови та хитка хода). У встановленому порядку водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», із позитивним результатом 2,28 проміллє.

На зазначену постанову суду захисник Федоров Д.С. подав апеляційну скаргу із проханням про скасування постанови суду та закриття провадження по матеріалам про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України. Одночасно захисник клопотав про поновлення строків апеляційного оскарження постанови як пропущених із поважних підстав.

Апелянт мотивував свої доводи тим, що напередодні судового розгляду матеріалів він скерував до суду письмове клопотання із проханням про закриття провадження по справі та клопотання про бажання взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференціїї. Однак, 06.12.2022 року відеоконференцзв`язок із Бабушкінським райсудом м.Дніпропетровська не відбувся, незважаючи на те, що захисник очікував виклику від працівників суду у призначену дату та час.

Про існування ухваленої у цей день постанови захисник та сам ОСОБА_1 дізнались 20.12.2022 року, після неодноразового подання відповідних заяв та особистих відвідин ОСОБА_1 суду.

Крім того, захисник вважає ухвалену постанову незаконною та необгрунтованою, оскільки, крім порушеного права на захист ОСОБА_1 , суд розглянув справу поверхово, не звернувши увагу на допущені працівниками поліції правила процедури проходження водієм медичного огляду, передбачені п.2.5 ПДР України, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом від 09.11.2015 року № 1452/735 та ч.3 ст.266 КпАП України.

Так, апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_1 був категорично незгоден із показниками застосованого приладу «Драгер» і зазначив про це у протоколі про адміністративне правопорушення та на акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак, усупереч переліченим вище нормативним актам, не був направлений на відповідний огляд у медичному закладі. Натомість, після отримання показників приладу, поліцейські склали протокол, повідомивши про розташування суду, у якому буде розглядатись справа.

Захисник також вважає, що зміст та форма складеного протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КпАП України, а судовий розгляд відбувся усупереч вимог усталеної практики ЄСПЛ, без присутності прокурора та у процесуальній ситуації, коли суд провів усний розгляд, взявши на себе тягар підтримки обвинувачення.

Під час апеляційного розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисник Федоров Д.С. підтримали доводи апеляційної скарги у повному обсязі викладених у ній доводів та надали додаткові пояснення.

Перевіривши витребувані із Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України, вислухавши надані пояснення присутніх осіб, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за такими підставами.

Як убачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був повідомлений судом про час та місце розгляду щодо нього матеріалів ( а.п. 9) на 06.12.2022 року.

28.11.2022 року від ОСОБА_1 надійшло письмове клопотання із проханням про відкладення розгляду справи, у зв`язку із необхідністю скористатись правовою допомогою та укласти угоду із захисником ( а.п.10).

Захисник Федоров Д.С. склав та направив до суду електронною поштою 05.12.2022 року клопотання про закриття справи та клопотання про бажання взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції ( а.п.14-24).

06.12.2022 року суд першої інстанції здійснив розгляд матеріалів щодо ОСОБА_1 у відсутності як його, так і захисника Федорова Д.С., мотивуючи своє рішення

обізнаністю Макарова Д.Ю. про час та місце розгляду справи та його можливість бути у судовому засіданні, несвоєчасним поданням захисником прохання про відеоконференцію ( менше, ніж за 5 днів) та можливістю для суду розглянути справи і у відсутності захисника з огляду на наявність письмового клопотання про закриття справи із докладно викладеними там мотивами.

На а.п.33 знаходиться письмова заява ОСОБА_1 від 13.12.2022 року із проханням повідомити йому інформацію про стан розгляду справи.

19.12.2022 року Бабушкінський райсуд м.Дніпропетровська повідомив листом про існування ухваленої за результатами розгляду матеріалів постанови щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України (а.п.34), а 20.12.2022 року ОСОБА_1 особисто отримав копію оскаржуваної постанови, про що свідчить складена ним розписка на а.п.35.

Ця частина досліджених апеляційним судом доказів відповідає наведеної у апеляційній скарзі захисника хронології подій, а зазначені процесуальні дії суду такими, що порушили право на захист ОСОБА_1 та підставами вважати пропущені строки апеляційного оскарження постанови поважними.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.7,9 КупАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події провадження у справах про адміністративні правопорушення. Такий висновок апеляційного суду ґрунтується на наступному.

Згідно ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Ч.1 ст.130 КпАП України передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п.2.9 а Правил дорожнього руху.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння закріплений у ст.266 КпАП України та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року №

1452/735, а, також, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103.

Як убачається із змісту доданих до протоколу відеозаписів нагрудних камер працівників поліції, ними такого порядку додержано не було.

Зокрема, із змісту відеозаписів убачається, що ОСОБА_1 погодився на запропоновану йому поліцейськими процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а, перебуваючи на території лікарні, погодився пройти огляд за допомогою приладу «Драгер». Дізнавшись про зафіксовані приладом результати, ОСОБА_1 висловив незгоду із такими показниками і зафіксував свою незгоду у протоколі про адміністративне правопорушення, на двох примірниках актів огляду на стан алкогольного сп`яніння, які були долучені до чеку приладу «Драгер» ( а.п.1,4-5).

Відповідно до ч.3 ст.266 КпАП України у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів або незгоди із його результатами огляд проводиться у закладах охорони здоров`я.

Ч.6 ст.266 КпАП України (яка є бланкетною за своїм змістом) зазначає, що направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється у порядку, визначеному КМУ.

У свою чергу, відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, у разі незгоди водія із результатами огляду, проведеного поліцейським, він направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я ( п.6 Порядку).

Матеріали справи свідчать про те, що цієї частини передбаченої процедури працівниками поліції не виконано, оскільки відсутнє складене за передбаченою формою та змістом направлення ОСОБА_1 до медичного закладу, і ця обставина призвела до недійсності у цілому проведеного огляду, про що слушно зазначає у апеляційній скарзі захисник.

Інших доказів, які б підтверджували винність ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, у матеріалах справи немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає за необхідне постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 скасувати як ухвалену із суттєвим порушенням вимог КпАП України та допущеною судом невідповідністю висновків фактичним обставинам справи та ухвалити нову постанову, якою справу провадженням закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

На підставі наведеного, керуючись ст.247,294 КпАП України, суддя

постановила:

Клопотання захисника Федорова Д.С. задовольнити та поновити апеляційні строки оскарження постанови Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська від 06.12.2022 року як пропущені з поважних підстав.

Апеляційну скаргу захисника Федорова Д.С. задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06.12.2022 року

щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України: у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Рябчун