П О С Т А Н О В А

Іменем України

06.09.2023 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 085452 від 02.09.2022 року, ОСОБА_1 інкриміновано те, що він 02.09.2022 року о 21 год. 07 хв. у м. Львові по вул. В. Великого, 61 керував автомобілем Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів тіла. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 07.02.2023 року адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП повернуті УПП у Львівській області ДПП для дооформлення. Вказані матеріали отримані після дооформлення до Франківського районного суду м. Львова 24.04.2023 року.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`являвся, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом направлення повісток на адресу, вказану в протоколі, а саме: АДРЕСА_1 . Вказані повістки повернуті на адресу суду із відміткою «адресат відсутній».

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього докази, суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як передбачено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, утворюють дії, що полягають у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Франківського районного суду м. Львова від 20.12.2022 року (справа №465/5560/22, провадження №3/465/3029/22) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Як вбачається із матеріалів справи №465/5560/22, провадження №3/465/3029/22 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, вчинене ОСОБА_2 правопорушення полягало в тому, що він 02.09.2022 року о 21 год. 07 хв. у м. Львові по вул. В. Великого, 61 керував автомобілем Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля та у медичному закладі ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відтак, суть адміністративного правопорушення, а також встановлені в протоколі фактичні обставини у випадку притягнення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є ідентичними. В обох випадках повністю співпадає час та місце вчинення адміністративного правопорушення, марка, модель та реєстраційний номер транспортного засобу, яким здійснювалось керування. Таким чином, по одному й тому ж факту вчинення адміністративного правопорушення складено два адміністративних протоколи: один - щодо ОСОБА_2 , який уже притягнутий судом по цьому факту до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, інший - щодо ОСОБА_1 .

Окрім того, суд бере до уваги лист начальника УПП у Львівській області ДПП Р. Пилипенка від 09.09.2022 року № 13073/41/12/01-2022, відповідно до якого констатовано наявність підстав вважати, що на місці події під час оформлення адміністративних матеріалів 02.09.2022 року був присутній ОСОБА_2 , якому видано посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 07.10.2010 року (а.с.9).

Із цього приводу суд зазначає, що відповідно до рапорту працівника поліції, яким безпосередньо стосовно ОСОБА_1 складався протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, - командира взводу 1 роти 3 батальйону 3 УПП у Львівській області, старшого лейтенанта поліції М. Лотошинського від 14.04.2023 року, складеного за результатами проведеного дооформлення матеріалів справи, у зв`язку із некоректною роботою бази ІПНП на місці складання адміністративних матеріалів не вдалося достовірно перевірити інформацію щодо пред`явлених особою документів. У вказаному рапорті категорично стверджено, що ОСОБА_1 не вчиняв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а також не перебував на місці складання адміністративних матеріалів. Інкриміноване правопорушення вчинив ОСОБА_2 , який, назвавшись ОСОБА_1 , повідомив працівнику поліції неправдиву інформацію щодо своїх анкетних даних (а.с.24).

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, закріпленій в ст.62 Конституції України - презумпції невинуватості.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року, сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширша, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально- правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Враховуючи, що за інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, уже притягнуто до відповідальності дійсного правопорушника - ОСОБА_2 , водночас органом, який складав стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №085452 від 02.09.2022 року за ч.1 ст.130 КУпАП визнано, що такий протокол складено помилково внаслідок недостатньої перевірки інформації про дійсного правопорушника, а саме ОСОБА_2 , який на місці події надав працівникам поліції неправдиву інформацію стосовно себе, назвавшись ОСОБА_1 , підстав притягати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності немає, оскільки у даному випадку він не є суб`єктом вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки судом не встановлено в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а враховуючи, що тільки за наявності такого особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності, провадження у справі потрібно закрити.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, то, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись п. 1 ст. 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Величко О.В.