Справа №592/7154/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Князєв В. Б.
Номер провадження 33/816/269/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 адвоката Лопаткіна О.В., представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Кузнєцова А.С., представника потерпілого ОСОБА_3 - адвоката Зацепіна В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за спільною апеляційною скаргою особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисника Лопаткіна О.В. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 січня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 січня 2023 року, 17 вересня 2022 року о 08 год. 25 хв. в м. Суми на вул. І.Виговського, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Dacia Logan, н.з. НОМЕР_1 , під час виконання маневру обгону не надав перевагу у русі транспортному засобу Nissan X-Trail, н.з. НОМЕР_2 , який в цей час виконував маневр обгону. Внаслідок ДТП транспортний засіб Dacia Logan, н.з. НОМЕР_1 , допустив зіткнення з транспортним засобом Nissan X-Trail та в подальшому з транспортним засобом ГАЗ 3302, н.з. НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, водій транспортного засобу ГАЗ 3302 ОСОБА_3 та пасажир ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 січня 2023 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Не погодившись з таким судовим рішенням, особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисник Лопаткін О.В. звернулися до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати вказану постанову судді суду першої інстанції, а провадження у справі закрити, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події даного адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянти обґрунтовують тим, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки, судом при розгляді даної справи не були дотримані вимоги ст.ст. 7, 245, 251, 252, 256, 266, 268, 280, 283, КУпАП, не надано належної оцінки зібраним у справі доказам, вказане рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, принципу законності та верховенства права, а зазначені у ньому висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Посилаючись на практику Верховного Суду України, висловлену у постанові від 08 серпня 2007 року по справі №6 - 15341ск06, апелянти зазначають, що за наявності того, що на час розгляду справи закінчились строки притягнення до адміністративної відповідальності, встановлені ст.38 КУпАП, відповідно до приписів п.7 ст.247 КУпАП, суд мав провадження у даній справі закрити і не з`ясовувати обставини скоєння правопорушення та встановлювати винуватість особи.

Крім того, апелянти вказують на те, що при притягненні ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, суд розглянув справу на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який не відповідає вимогам ст. 254-256 КУпАП, оскільки копії даного протоколу ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу ніхто з поліцейських так і не вручив, крім того, суть звинувачення в ньому не сформульована.

Також, апелянти зазначають, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, ОСОБА_1 неодноразово наголошував на тому, що попереду нього рухався автомобіль Газель, і, не порушуючи жодного пункту ПДР України, він подивився в дзеркало заднього виду, впевнився, що нікому не заважає, що попереду, у зустрічному напрямку, та позаду його автомобіля немає жодного транспортного засобу, почав здійснювати обгін автомобіля Газель. Виїхавши на зустрічну смугу, коли він вже зрівнявся з задньою частиною автомобіля Газель правою передньою частиною свого автомобіля, в цей час на великій швидкості, здійснюючи подвійний обгін, автомобіль Nissan НОМЕР_4 своєю задньою правою частиною здійснив зіткнення з передньою лівою частиною його автомобіля, від чого його відкинуло на автомобіль Газель НОМЕР_3 . Враховуючи пошкодження транспортних засобів, залишені сліди L-l, L-2, які починаються з полоси зустрічного руху за розділювальною лінією розмітки на відстані близько 2.2 метри, а також місце зіткнення транспортних засобів, зазначене у схемі ДТП, чого не заперечував водій автомобіля Nissan НОМЕР_4 ОСОБА_2 , апелянти вважають, що дані сліди були залишені автомобілем Dacia Logan після зіткнення з автомобілем Nissan НОМЕР_4 та продовжуються в бік зіткнення з автомобілем Газель, що свідчить про те, що саме автомобіль Nissan під час зіткнення з автомобілем Dacia Logan, знаходився значно лівіше, не витримав безпечної швидкості руху, здійснюючи подвійний обгін.

Апелянти вказують, що автомобіль Nissan рухався по заданій водієм траєкторії руху, змін напрямку руху цього автомобіля внаслідок впливу автомобіля Dacia Logan не було і на схемі ДТП це не зафіксовано. Саме водій автомобіля Nissan НОМЕР_4 ОСОБА_2 здійснив подвійний обгін і, розуміючи що попереду є небезпека, вирішив закінчити обгін, змінивши напрямок руху праворуч, чим створив аварійну ситуацію, що і призвело до зіткнення з автомобілем Dacia Logan, який від цього зіткнення змінив напрямок руху праворуч, що і призвело до ДТП. Цей факт подвійного обгону встановлено судом першої інстанції та не заперечується водієм автомобіля Nissan НОМЕР_4 ОСОБА_2 . Проте, при притягненні саме ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а також, при складанні відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення, всупереч вимог ст.251 - 252 КУпАП, не було зібрано достатньо доказів порушення ним п. п.14.2, 2.3б, 10.1 ПДР України, тобто, в матеріалах справи відсутні докази того що саме ОСОБА_1 є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення, а протокол, складений відносно нього, є неналежним та недопустимим доказом.

Апелянти зазначають, що відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи, а таких доказів матеріали справи не містять.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 адвоката Лопаткіна О.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її вимоги, представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Кузнєцова А.С. та представника потерпілого ОСОБА_3 - адвоката Зацепіна В.С., які вважали оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, просили залишити її без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, у відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, при розгляді даної справи, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, що при розгляді даної справи, суддею були враховані пояснення ОСОБА_1 , надані в судовому засідання, в яких останній свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав та наголошував на тому, що рухався на своєму автомобілі по вул. І. Виговського в напрямку перехрестя вул. І.Виговського та вул.Засумська. Попереду нього їхав автомобіль Газель, і він, не порушуючи жодного пункту ПДР України, подивився в дзеркало заднього виду, впевнився, що нікому не заважає, що попереду у зустрічному напрямку та позаду його автомобіля немає жодного транспортного засобу, почав здійснювати обгін автомобіля Газель. Виїхавши на зустрічну смугу, вже зрівнявшись з задньою частиною автомобіля Газель правою передньою частиною свого автомобіля, побачив, що на великій швидкості, здійснюючи подвійний обгін, рухається автомобіль Nissan НОМЕР_4 , який свєю задньою правою частиною здійснив зіткнення з передньою лівою частиною його автомобіля, внаслідок чого його автомобіль відкинуло на автомобіль Газель.

При цьому, потерпілий ОСОБА_2 водій автомобіль Nissan НОМЕР_4 , суду пояснив, що здійснюючи обгін автомобіля під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля Газель під керуванням ОСОБА_3 , отримав пошкодження свого автомобіля внаслідок того, що саме ОСОБА_1 , не переконавшись, що це буде безпечно, змінив свій напрямок руху на обгін, не переконавшись, що це буде небезпечним, хоча мав та повинен був це зробити. Удар в автомобіль, що належить йому, прийшовся по задній правій двері та задньому правому крилу в момент, коли цей автомобіль знаходився на смузі зустрічного руху, тобто, він ( ОСОБА_2 ) вже майже закінчив маневр обгону автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . При цьому, сам ОСОБА_7 повідомив у своїх поясненнях, що зіткнення відбулося в момент, коли він розпочав маневр обгону з автомобілем, що знаходився лівіше від нього. Таким чином, саме ОСОБА_1 порушив п. 10.1, п. 14.2 а) Правил дорожнього руху, за що має бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

У свою чергу, потерпілий ОСОБА_3 водій автомобіля Газель, н.з. НОМЕР_3 , повідомив суду, що їхав по вул. І.Виговського, в дзеркалі було видно два автомобіля, а саме Dacia Logan, синього кольору, яка виконувала обгін Nissan темного кольору, під час обгону водій ОСОБА_8 в`їхав у задню частину його автомобіля, що спричинило перевертання його автомобіля.

Крім того, судом було враховано і інші зібрані у справі докази, а саме, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 074900 від 07 жовтня 2022 року, схему ДТП, в якій зафіксовано місце розташування транспортних засобів, сліди гальмування, сліди юзу та подряпини асфальту, протокол огляду місця ДТП від 17 вересня 2022 року, фототаблицю до протоколу огляду місця ДТП, а також письмові пояснення усіх учасників даної пригоди ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ..

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, і ставити під сумнів їх належність та допустимість в апеляційного суду підстави відсутні.

При цьому, ті обставини, на які посилаються апелянти, зокрема те, що саме водій автомобіля Nissan не витримав безпечної швидкості руху, та, здійснюючи подвійний обгін, порушив правила ПДР, внаслідок чого і сталася вказана дорожньо-транспортна пригода, спростовуються поясненнями самого ОСОБА_1 , який вказував на те, що зіткнення відбулося в той момент, коли він розпочав маневр обгону з автомобілем, що знаходився лівіше від нього. При цьому, ті пошкодження, які отримав автомобіль Nissan, а саме те, що удар прийшовся на його задню праву частину, коли він перебував на зустрічній смузі руху і вже майже закінчив маневр обгону автомобіля Dacia Logan, під керуванням ОСОБА_6 , свідчать про те, що саме з вини останнього сталося зіткнення, оскільки саме він, змінивши свій напрямок руху на обгін, не впевнився, що це буде безпечним для автомобіля під керуванням ОСОБА_2 .

Що стосується доводів апелянтів про те, що притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд розглянув справу на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який не відповідає вимогам ст. 254-256 КУпАП, оскільки копії даного протоколу ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу ніхто з поліцейських так і не вручив, та що в ньому не сформульована суть звинувачення, то вони спростовуються змістом самого протоколу.

Так, підставою для його складання стало те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Dacia Logan, н.з. НОМЕР_1 , під час виконання маневру обгону, не надав перевагу у русі транспортному засобу Nissan X-Trail, н.з. НОМЕР_2 , який в цей час виконував маневр обгону, чим порушив вимоги п.п.2.3б, 14.2, 10.1 ПДР, внаслідок чого, допустив зіткнення з транспортним засобом Nissan X-Trail та в подальшому з транспортним засобом ГАЗ 3302, н.з. НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, водій транспортного засобу ГАЗ 3302 ОСОБА_3 та пасажир ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження, тобто, суть звинувачення, як зазначають апелянти, у протоколі викладена в повному обсязі.

Крім того, з вказаним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис, при цьому, останній зазначив свої особисті пояснення про те, що вину у вказаному ДТП не визнає та вважає винним водія автомобіля Nissan, а ті обставини, що копію вказаного протоколу він не отримав, не свідчать про його невідповідність вищезазначеним вимогам закону та про відсутність доказів того що саме ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, з врахуванням вказаного, апеляційний суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 встановлена суддею суду першої інстанції за результатом повного, всебічно та об`єктивно розгляду справи, з врахуванням належних та допустимих доказів, з наданням їм правової оцінки, і обставин, за яких справа підлягала б закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, про що просять апелянти в апеляційній скарзі, під час її апеляційного перегляду, не встановлено.

Що стосується доводів апелянтів про те, що за наявності того, що на час розгляду справи закінчились строки притягнення до адміністративної відповідальності, встановлені ст.38 КУпАП, відповідно до приписів п.7 ст.247 КУпАП, суддя мав провадження у даній справі закрити і не з`ясовувати обставини скоєння правопорушення та встановлювати винуватість особи, то апеляційний суд зазначає наступне.

Так, згідно зі ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

У відповідності до вимог п.7 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Зі змісту норм статей 247, 38 КУпАП закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення).

За змістом ч. 1 ст. 38 КУпАП, закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення, спливу встановленого законом строку.

Тобто, для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Така правова позиція була викладена в постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в даному випадку, за наявності того, що на час розгляду справи в суді сплили строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя суду першої інстанції, з врахуванням вищезазначеного закону, правомірно закрив провадження, визнавши при цьому останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводів апелянтів, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, постанову судді суду першої інстанції слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 січня 2023 року відносно ОСОБА_1 - залишити без зміни, а спільну апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Лопаткіна О.В. на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.