ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/161/23
Провадження №3/477/284/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року місто Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В., із секретарем - Джулікян А.В.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого не офіційно, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №088819 від 13 січня 2023 року, о 16:05 того дня, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись вул. Польова в СВТ «Вимпел» с-ще Каравелове Миколаївського (раніше територія Вітовського) району Миколаївської області) з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, але відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у законному порядку на місці зупинки шляхом продуття алкотестера та в медичному закладі, чим порушив пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав та пояснив, що близько чотирьох годин приїхав до свого помешкання в СВТ «Каравелове» і під час вечері вжив стакан вина. В цей час під`їхали поліцейські, які при перевірці документів за якоюсь підозрою вказали йому про наявність ознак сп`яніння. Тому вимагали пройти огляд на стан сп`яніння. Він їм пояснював, що приїхав на автомобілі додому тверезий і потім вжив алкоголь, але вони йому пригрозили, що заберуть автомобіль на потреби ЗСУ. Тому він вимушено на камеру погодився, що вживав алкоголь, а потім керував автомобілем. Вказав, що поліцейські порушили порядок фіксації, оскільки відеозйомку здійснювали на свій мобільний телефон, а не нагрудною камерою і відсутній відеозапис керуванням ним автомобілем та його зупинки. Також відмітив, що поліцейські запросили двох свідків, з яких одна є його співмешканкою, з якою вони проживають значний час. Про це він надав також і письмові пояснення. З огляду на відсутність повноцінних доказів його вини просив справу закрити за відсутності складу правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідка ОСОБА_2 дослідивши інші докази в справі, прийшов до наступних висновків.

Згідно з підпунктом а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з пунктом 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення цього пункту Правил дорожнього руху України передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В п. 3 розділу І цієї Інструкції вказано, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки або у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду, у тому разі, якщо водій відмовився від огляду на місці чи був незгоден з його результатами (п.п. 6 та 7 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 9, розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п. 22, розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок відсторонення осіб від керування транспортними засобами та проведення огляду таких осіб на стан сп`яніння.

Так, згідно зі ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч. 4 ст. 266 КУпАП).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Це неодноразово визначено правовими позиціями ЄСПЛ, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

ЄСПЛ в своєму рішенні від 10 лютого 1995 року по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» відмітив, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» ЄСПЛ визнав, що кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачено санкцію у виді позбавлення права керування транспортним засобом, також підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

В рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою оскільки суперечить позиції ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України та порушує презумпцію невинуватості особи.

До протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , в якому записана суть правопорушення, додано DVD-R диск із відеозаписом події та довідка про наявність у нього посвідчення водія, а також пояснення двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також і письмові пояснення самого ОСОБА_1 .

В письмових поясненнях свідків записано, що вони були присутні як водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою алкотестера Драгер та проїхати для цього в медичний заклад, на що той відмовився.

В той же час, допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 підтвердила, що із ОСОБА_1 вони проживають спільно однією сім`єю. В той день він приїхав ввечері додому і вони, вечеряючи вжили по одному стакані вина. В цей час до будинку під`їхали поліцейські, які при перевірці документів вказали на його сп`яніння і склали протокол. Хоча зазначила, що він приїхав додому тверезий, і тільки після цього випив вино.

Як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 , вказали в судовому засіданні, що письмові пояснення, складені поліцейськими, вони не читали, бо вони їм не дали цього зробити, надавши тільки на підпис.

Суд вважає підтвердженим факт того, що ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 проживають однією сім`єю, оскільки в письмових поясненнях адреси їх проживання записані одинакові, хоча й в протоколі номер будинку ОСОБА_2 змінений.

В КУпАП не виписано критерії до осіб, яким повинні відповідати свідки, які залучаються до складання протоколу про адміністративне правопорушення. Виходячи із їх процесуального статусу і обов`язків слід вважати, що на свідків, які повинні бути присутні при медичному огляді водія на визначення стану сп`яніння, повинні розповсюджуватися загальні правила і вимоги що й до понятих у кримінальному процесі, зокрема і та обставина, що вони повинні бути незаінтересовані (ч. 7 ст. 223 КУпАП).

В той же час, в судовому засіданні встановлено, що свідка ОСОБА_2 , яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, не можна вважати незаінтересованою особою, оскільки вона є його співмешканкою, тобто членом сім`ї.

Із положень ст. 266 КУпАП вбачається, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на визначення стану сп`яніння може бути підтверджено двома свідками або відеозаписом.

Як виписано вище безсторонніх неупереджених двох свідків при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 не було, оскільки один свідок є його співмешканкою.

Що ж стосується здійснення відеозапису, то слід відмітити, що серед нормативно-правових актів, які регулюють діяльність поліцейських при фіксації правопорушень існує Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року (далі Інструкція № 1026).

Положення цієї Інструкції передбачають такі види приладів відеофіксації: автомобільна система технічних приладів і технічних засобів, безпілотний літальний апарат, відеореєстратор, портативний відеореєстратор, стаціонарна система технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Положеннями п.5 розділу ІІ Інструкції № 1026 передбачає, що включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання поліцейським службових обов`язків, а відео зйомка ведеться безперервно, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Проте, наданим суду відеозаписом не було зафіксовано безперервно весь процес фіксації правопорушення: рух транспортного засобу та його зупинка, перевірка особи водія та виявлення у нього ознак сп`яніння, огляду водія на стан сп`яніння та складання протоколу. Головна обставина керування ОСОБА_1 автомобілем, не зафіксована, а він заперечує, що був зупинений пліцейськими.

Відеозаписом зафіксовано як поліцейський, знаходячись поблизу автомобіля «BMW», р.н. НОМЕР_1 , який припаркований поблизу будинку в садовому товаристві, і біля якого також знаходиться ОСОБА_1 та двоє свідків, на камеру розповідає, що у водія було виявлено ознаки сп`яніння, тому пропонує йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою Драгера, на що той відмовляється, говорячи, що випив вина, а також відмовляється проїхати для огляду до медичного закладу.

Таким чином суд вважає, що поліцейським був в повній мірі дотриманий порядок огляду водія на визначення стану сп`яніння, визначений зазначеними вище нормативними актами. Так, на переконання суду поліцейський не роз`яснив доступно та зрозуміло водію порядок такого огляду, який би не допускав незрозумілості в процедурі такого огляду та не допускав двозначно або тризначного тлумачення. З відеозапису не вбачається, що поліцейським було повідомлено водію про причини необхідності проходження огляду на визначення стану сп`яніння, тобто не повідомлено які саме ознаки сп`яніння у нього були виявлені. З відеозапису не вбачається, що водій мав явні ознаки сп`яніння, зазначені в протоколі відносно нього.

Сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, в частині підтвердження факту вчинення особою певного діяння, оскільки за встановлених обставин він не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та не викликали сумніву у суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що законність складання протоколу про адміністративне правопорушення з врахуванням усіх наведених обставин, викликають розумні сумніви, що виключає можливість визнання цього протоколу та наданих до нього доказів, як допустимих та достовірних і достатніх доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Начебто визнання ним вживання алкоголю, зафіксоване відеозаписом, суд не може взяти в основу його вини за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він в судовому засіданні заперечив правдивість цих слів, а іншими доказами вони підтверджені не були.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких встановлених обставин, слід дійти висновку про необхідність закриття провадження у даній справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 256, 266, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд.

Суддя Р.В. Козаченко