Справа № 496/6779/23
Провадження № 3/496/4791/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від 2 взводу 6 роти 1 батальйону Полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №534285 за ч. 4 ст. 121 КУпАП і ставиться йому в провину те, що він 23.09.2023 року о 13 год 20 хв. на 452 км автодороги М-05 сполучення Київ-Одеса с. Дачне Одеського району Одеської області керував автомобілем марки «КІА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. Правопорушення вчинено повторно протягом року, 21.07.2023 року постановою серії БАД-74541 БК474899 ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, а від його захисника Задорожної О.В. до суду надійшло письмове заперечення, в якому вона просить справу розглянути у її відсутність та відсутність ОСОБА_1 . Крім того, захисник Задорожна О.В. просить закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Заперечення обґрунтовано тим, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного доказу на підтвердження обставин порушення ОСОБА_1 п. 31.3 б Правил дорожнього руху та наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП. Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП протягом року, а також докази того, що автомобіль марки «КІА», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , є таким, що підлягає обов`язковому технічному контролю. Таким чином, на підтвердження вини ОСОБА_1 про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №534285 від 23.09.2023 року, інших доказів співробітниками поліції не надано.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 121 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно положень чч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, законною підставою для накладення на конкретну особу адміністративного стягнення є достатні дані про вчинення цією особою правопорушення, за яке і накладається дане стягнення.

Адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП, крім іншого, настає за повторне протягом року керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Пунктом 31.3 «б» ПДР України встановлено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Статтею 35 Закону України «Про дорожній рух» визначено підстави, порядок та періодичність проходження технічного контролю, які визначені, виходячи із типу транспортного засобу. Слід зазначити, що тип транспортного засобу та вид діяльності, в якій застосовується такий транспортний засіб, мають суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки є декілька підзаконних актів, що регулюють порядок проведення технічного контролю транспортних засобів, зокрема, встановлюють періодичність та календарний період проходження технічного контролю.

Так, пункт 3 «Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 року №1373 визначає періодичність проходження обов`язкового технічного контролю, відповідно до типу транспортного засобу.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення у даному випадку повинен містити відомості про тип транспортного засобу та посилання на конкретну норму закону, підзаконного акту, що передбачає обов`язковість та періодичність проведення технічного контролю саме для такого транспортного засобу, оскільки ч. 4 ст. 121 КУпАП містить лише поняття повторності керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. Вказана норма є банкетною, а тому розкриття складу правопорушення у такому випадку слід визначати, виходячи із інших норм права, що встановлюють обов`язковість технічного контролю та своєчасність його проходження для конкретного типу транспортного засобу.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №534285 від 23.09.2023 року відсутні відомості про технічну характеристику транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , що такий транспортний засіб підлягає обов`язковому технічному контролю, нормативно-правовий акт, який передбачає його проходження, строки проходження такого огляду, коли вже було пройдено та коли необхідно пройти наступний технічний контроль.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, інспектором поліції, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №534285 від 23.09.2023 року, суду не додано жодного іншого доказу, що унеможливлює встановити наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Будь-яких відомостей про те, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , є таким, що підлягає обов`язковому технічному контролю, матеріали справи не містять.

Крім того, інспектором поліції до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодних доказів про те, що ОСОБА_1 притягувався протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

За таких обставин, надані суду матеріали про адміністративне правопорушення не дають можливість встановити наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи. Кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

КСУ зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України від 26.02.2019 № 1-р/2019).

Згідно з роз`ясненнями п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Ретельно дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні у справі докази, суд дійшов переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки жодних належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення суду не надано.

Пунктом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Керуючись ст. ст. 121, 247, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.О. Пендюра