"05" вересня 2023 р. Справа № 363/4805/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було призначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 934411 від 12.08.2023 року вбачається, що 11 серпня 2023 року близько о 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , вчинила дрібне хуліганство по відношенню до малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: висловлювалася нецензурною лайкою в його бік, погрожувала, на зауваження не реагувала.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство.

У судове засідання з`явилася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Будучи повідомленою про її права та обов`язки, ОСОБА_1 висловила заперечення проти складеного протоколу та проти притягнення її до адміністративної відповідальності. В обґрунтування своїх заперечень ОСОБА_1 надала пояснення наступного змісту.

11 серпня 2023 року ОСОБА_1 під час повітряної тривоги разом зі своєю дитиною сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували в укритті, що знаходиться поруч з будинком АДРЕСА_2 . Під час перебування в укритті ОСОБА_1 познайомилася з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , після чого вони розговорилися, почали обговорювати різні побутові теми. Під час перебування в укритті ОСОБА_4 показала відео, на якому невідомі їй хлопчаки відкручують ковпачки з колес її автомобіля, що був припаркований у дворі будинку. У цей же час ОСОБА_4 попросила допомогти впізнати зазначених хлопчаків, розпитувала щодо наявності відомостей про їх батьків, місця їх проживання, засобів зв`язку. ОСОБА_1 повідомила, що знає одного зі вказаних хлопчиків, яким є ОСОБА_6 , 2016 року народження, який проживає у сусідньому дворі. На додаток до цього ОСОБА_1 зазначила, що знає вказаного хлопчика, оскільки він постійно разом з іншими дітьми ображає та конфліктує з її сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим ОСОБА_1 також хотіла давно знайти і поговорити з батьками ОСОБА_2 , щоб останній у подальшому не вчиняв подібних дій по відношенню до її дитини. Внаслідок цього ОСОБА_1 погодилася допомогти ОСОБА_4 знайти батьків вказаного хлопчика після закінчення повітряної тривоги.

Після закінчення повітряної тривоги ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пішли до двору будинку АДРЕСА_2 , де постійно проводить дозвілля ОСОБА_2 . Коли вони підходили до двору, то побачили як в під`їзд будинку АДРЕСА_2 заходив вказаний хлопчик разом з іншою дівчинкою, якою, як було встановлено у подальшому, є його старша сестра. ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зайшли до під`їзду разом з вказаними дітьми, зупинили хлопчика з дівчиною та почали розмовляти з метою отримання відомостей щодо їх батьків та засобів зв`язку з ними. При цьому, як зазначила ОСОБА_1 , всі вони розмовляли спокійно з дітьми, не кричали, не виражалися нецензурною лайкою, не погрожували, не кидалися в бік дітей та не вчиняли жодних хуліганських дій, які б могли образити ОСОБА_2 та його сестру. У цей момент з квартини вказаного під`їзду вийшла невідома жінка, яка почала дуже голосно кричати, виражатися нецензурною лайкою, ображати ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , називати їх аферистками та звинувачувати у тому, що вони хотіли забрати у дітей мобільний телефон. Однак, як пояснила ОСОБА_1 , навіть старша сестра ОСОБА_2 особисто підтвердила, що мобільний телефон у неї ніхто не забирає. У зв`язку з сильним галасом та криком, погрозами невідомої жінки ОСОБА_6 розплакався та почав боятися, що його батьків заберуть до поліції, у зв`язку з чим ОСОБА_1 разом з іншими жінками почали його заспокоювати. У цей же час невідома жінка продовжувала кричати та погрожувати викликом поліції. Після цього з квартири, в під`їзд, на галас вийшла ще одна невідома жінка, яка так само почала кричати, репетувати та погрожувати викликом поліції, а також загороджувати собою ОСОБА_2 та його сестру. У цей час ОСОБА_4 вийшла з під`їзду будинку, викликала працівників поліції, після чого повернулася до під`їзду. Коли ОСОБА_4 повідомила, що викликала поліцію, то невідома жінка почала кричати, що вона їх всіх «пересаджає».

У подальшому, як пояснила ОСОБА_1 , вони вийшли з під`їзду будинку, після чого до місця події приїхали працівники поліції, які відбирали у всіх письмові пояснення, встановили всі обставини та факти. У цей же момент до місця події приїхали батьки ОСОБА_2 , батько якого почав погрожувати в бік ОСОБА_1 фізичною розправою, на що йому зробили зауваження працівники поліції. У кінцевому підсумку, після відбирання всіх письмових пояснень, працівники поліції склали протокол відносно ОСОБА_1 , з яким вона категорично не згодна.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 зазначила, що не виражалася нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 , не погрожувала в його бік фізичною розправою, не кричала на нього, а спокійно намагалася поговорити з ним, щоб знайти контакти його батьків. Жодних хуліганських дій ОСОБА_1 не вчиняла і не збиралася вчиняти відносно дитини, а лише хотіла поговорити з його батьками. Зазначені обставини, як пояснила ОСОБА_1 , можуть підтвердити свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . На підставі зазначеного, ОСОБА_1 просила провадження у справі відносно неї закрити, оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КУпАП.

У судове засідання з`явилася законний представник потерпілого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його мати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Будучи повідомленою про її права та обов`язки, ОСОБА_7 підтвердила, що ОСОБА_2 є її дитиною та надала наступні пояснення з приводу подій, що мали місце 11.08.2023 року.

11.08.2023 року ОСОБА_7 перебувала на роботі, коли їй зателефонувала старша донька та повідомила про те, що у під`їзді їх будинку до них пристали невідомі жінки, кричать, погрожують поліцією, вимагають телефон батьків, щоб з ними зв`язатися. У цей момент, як пояснила ОСОБА_7 , вона чула в телефоні крики, галас, а також як плакав її син ОСОБА_2 .

У подальшому, як було встановлено ОСОБА_7 зі слів своїх дітей та сусідок, 11.08.2023 року після закінчення повітряної тривоги її діти заходили до під`їзду їх будинку АДРЕСА_2 . У цей же момент до вказаного під`їзду за ними забігли троє невідомих жінок, які почали кричати, погрожувати викликом поліції та розпитувати засоби зв`язку з батьками. На галас у під`їзді вийшли сусідки ОСОБА_7 , які почали захищати дітей від невідомих жінок, намагатися забрати ОСОБА_2 подалі від них, загороджуючи собою. Зі слів сусідок ОСОБА_7 зазначила, що якби вони не втрутилися у виниклу ситуацію, то невідомо, щоб зробили вказані жінки з її дітьми.

У подальшому, як пояснила ОСОБА_7 , вона разом з чоловіком приїхали до місця події, де вже були працівники поліції, відбирали письмові пояснення. ОСОБА_7 також надала свої письмові пояснення та написала заяву відносно двох невідомих їй на той момент жінок, які вчиняли протиправні хуліганські дії відносно її сина ОСОБА_2 .

При цьому на запитання суду ОСОБА_7 зазначила, що зі слів її дітей та сусідок їй невідомо, щоб ОСОБА_1 виражалася нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 , погрожувала, кричала на нього, вчиняла будь-які інші протиправні дії хуліганського характеру. Навпроти, як зазначила ОСОБА_7 , з пояснень її дітей слідує, що вказані дії вчинялися ОСОБА_4 , оскільки саме вона підходить під опис зовнішніх ознак, які були вказані її дітьми та сусідками. Жодних претензій саме до ОСОБА_1 , як зазначила ОСОБА_7 , в неї немає. Підтвердити, що ОСОБА_1 вчиняла будь-які хуліганські дії відносно її сина, вона не може.

У кінцевому підсумку ОСОБА_7 зазначила, що їй відомо, що її син дійсно скручував ковпачки з колес автомобілів, за що вона вже понесла адміністративну відповідальність, також вона підтвердила негативний вплив дітей, у компанії яких постійно знаходиться ОСОБА_2 . У зв`язку з цим з дитиною наразі ведуться профілактичні співбесіди та обмежується коло спілкування з метою недопущення подібної поведінки у майбутньому.

У судове засідання також з`явилася свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка, будучи повідомленою про її права та обов`язки, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, приведеною під присягу, надала показання наступного змісту.

Приблизно у середині літа 2023 року ОСОБА_4 помітила як невідомі їй хлопчики знімали з колес її автомобіля ковпачки, останній з них, не встиг зробили заплановане, оскільки був помічений нею після чого втік. Оскільки вказані випадки були непоодинокими, то ОСОБА_4 звернулася до поліції, написала заяву, однак в поліції сказали, що потрібно встановити особу не тільки хлопчиків, але і знайти їх батьків.

11.08.2023 року ОСОБА_4 перебувала в укритті під час повітряної тривоги, де познайомилася з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , з якими розговорилися, почали обговорювати побутові справи. У цей же момент ОСОБА_4 показала їм відео, на якому троє невідомих їй хлопчиків скручували ковпачки з колес її автомобіля та попросила допомогти впізнати цих дітей, щоб потім знайти їх батьків. ОСОБА_1 пояснила, що знає одного з вказаних хлопчиків, оскільки він постійно вчиняє хуліганські дії відносно її дитини, а також зазначила, що також хотіла знайти його батьків, щоб запобігти вчиненню подібних дій у майбутньому. У зв`язку з цим ОСОБА_1 погодилася після закінчення повітряної тривоги допомогти знайти батьків хлопчика, яким, як у подальшому було встановлено, є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після закінчення повітряної тривоги ОСОБА_4 разом з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 пішли до двору будинку АДРЕСА_2 . У цей же момент вони побачили вказаного хлопчика, який, як було потім встановлено, з його старшою сестрою йшов до під`їзду будинку АДРЕСА_2 . Вони за дітьми також зайшли до під`їзду та почали спокійно розпитувати засоби зв`язку з їх батьками. У процесі цього до під`їзду з квартири вийшла невідома жінка, яка почала кричати, репетувати, погрожувати, обзивати їх аферистками та звинувачувати у тому, що вони намагалися забрати мобільний телефон у дітей. У зв`язку з криком вказаної жінки ОСОБА_2 розплакався, а його сестра в цей момент дзвонила мамі, яка можливо через мобільний телефон почула крики, галас та плач дитини. У цей же момент з квартини до під`їзду вийшла ще одна невідома жінка, яка також почала кричати та намагатися відвести дітей від них.

Після цього ОСОБА_4 вийшла з під`їзду, викликала працівників поліції та повернула до під`їзду, де повідомила про це. Невідома жінка почала кричати, що вона їх всіх «пересаджає», у зв`язку з чим ОСОБА_2 почав ще більше плакати та запитувати чи заберуть його батьків до поліції. По приїзду працівники поліції почали встановлювати всі обставини, відбирати письмові пояснення та склали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Щодо факту складення будь-яких матеріалів відносно ОСОБА_4 чи будь-яких інших присутніх на місці події осіб їй не відомо.

У кінцевому підсумку на запитання суду свідок ОСОБА_4 зазначила, що ані ОСОБА_1 , ані вона сама, ані ОСОБА_8 не кричали на дітей, не виражалися в їх бік нецензурною лайкою, не погрожували, не відбирали у дітей мобільний телефон та не вчиняли жодних хуліганських чи інших протиправних дій по відношенню до них.

У судове засідання також з`явилася свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка, будучи повідомленою про її права та обов`язки, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, приведеною під присягу, надала показання, зміст яких повністю узгоджується та відповідає показанням свідка ОСОБА_4 та поясненнями ОСОБА_1 . ОСОБА_5 підтвердила, що ОСОБА_1 не вчиняла жодних хуліганських дій, не виражалася нецензурною лайкою, не кричала, не погрожувала в бік ОСОБА_2 . На додаток до цього ОСОБА_5 пояснила, що крики та галас, від яких налякався та почав плакати ОСОБА_2 , були від невідомих жінок, які вийшли з квартир до під`їзду будинок АДРЕСА_2 .

У судове засідання також викликалися свідок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та свідок ОСОБА_10 , однак, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, вказані свідки у судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, будь-яких заяв, клопотань, у тому числі про відкладення судового розгляду, від них не надходило.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

У ст. 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується наявністю дій хуліганського характеру, які посягають на захищені законом суспільні відносини, що гарантують спокій громадян, безпеку та порядок у суспільстві. При цьому вказані дії, крім хуліганського характеру, мають певний ступінь цинізму та зухвалості, що, однак, не повинен досягати та перевищувати того рівня, за якого дії особи мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України.

Зазначений висновок узгоджується з положеннями п. 3 ППВСУ № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство», в якому зазначається, що при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 296 КК хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На додаток до цього суд звертає увагу, що об`єктивна сторона вказаного правопорушення містить відкритий перелік альтернативно визначених діянь, які можуть підпадати під ознаки дрібного хуліганства, зокрема, нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Відкрий перелік діяння свідчить про те, що дрібнім хуліганством можуть визнаватися будь-які інші дії особи, які прямо не передбачені у диспозиції статті, однак характеризуються певним ступенем зухвалості та цинізму і призводять до настання суспільно-шкідливих наслідків у виді порушення громадського порядку і спокою громадян.

На додаток до цього відкритий перелік діянь, передбачений у ст. 173 КУпАП, покладає на суд, як орган, що здійснює провадження у справах відносно цих адміністративних правопорушень, більш ретельний та додатковий обов`язок виконання вимог ст. 280 КУпАП, тобто проведення повної, всебічної, ретельної оцінки та встановлення всіх необхідних фактичних обставин справи з метою надання категоричного та ствердного висновку щодо наявності у діях особи ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Вказаний висновок випливає з положень п. 16 ППВСУ № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство», в якому зазначається, що судам належить забезпечувати своєчасний і правильний розгляд адміністративних справ про дрібне хуліганство. Суддям слід забезпечувати розгляд справ про дрібне хуліганство в присутності особи, яка його вчинила. Якщо порушник заперечує факт проступку або оспорює обставини його вчинення, необхідно допитати потерпілого, свідків, витребувати додаткові матеріали. У таких випадках доцільно вести протокол судового засідання.

У той же при розгляді даних справ про адміністративне правопорушення суд повинен виважено підходити до виконання вимог ст. 280 КУпАП таким чином, щоб додаткове витребування відомостей, матеріалів та доказів з метою спростування чи підтвердження певних відомостей, що мають значення для справи, не перетворювалося на виконання судом функцій органу обвинувачення. В межах провадження у справі про адміністративне правопорушення суду не характерно виконання функцій щодо збирання доказів як на підтвердження винуватості, так і на її спростування, оскільки це неминуче призводить до перебирання судом на себе функцій органу обвинувачення, що суперечить правовій природі суду.

Таким чином, в межах виконання вимог ст. 280 КУпАП суд, залишаючи за собою право витребування певних відомостей та матеріалів, в основу судового рішення в першу чергу повинен покладати докази, які зібрані та надані органами (посадовими особами), що відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення. У даному випадку такими уповноваженими особами є працівники поліції.

Судом встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, складаються з протоколу, заяви та письмових пояснень ОСОБА_7 , як законного представника потерпілого, письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , письмових пояснень самої ОСОБА_1 , письмових пояснень свідка ОСОБА_9 , письмових пояснень свідка ОСОБА_10 , а також копій документів, які не мають прямого доказового відношення до предмету доказування в межах даного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час судового розгляду було допитано ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_5 , які в своїх показаннях не тільки не підтвердили факт вчинення ОСОБА_1 хуліганських дій, вчинення яких інкримінується у протоколі про адміністративне правопорушення, але і навпаки спростували цей факт, зазначивши, що ОСОБА_1 не виражалася нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 , не кричала на нього, не погрожувала фізичною розправою та не вчиняла жодних хуліганських дій відносно нього.

На додаток до цього законний представник малолітнього потерпілого - ОСОБА_7 не тільки не підтвердила, що саме ОСОБА_1 вчиняла хуліганські дії відносно її сина, але і спростувала зазначені відомості, зазначивши, що жодних претензій до ОСОБА_1 в неї немає.

У зв`язку з цим суд звертає увагу, що письмові пояснення свідка ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 є за своєю сутністю письмовими доказами, які зібрані стороною обвинувачення. Тому з метою ухвалення об`єктивного та справедливого судового рішення суд, у разі виникнення потреби, зокрема, у разі наявності в учасників справи сумнівів щодо достовірності пояснень, повинен мати можливість викликати у судове засідання осіб, чиї пояснення містяться у матеріалах справи, та допитати їх у якості свідків з метою визначення можливості покладення відповідного доказу в основу остаточного судового рішення.

Неприбуття вказаних свідків у судове засідання, лише письмові пояснення яких підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, позбавляє суд можливості перевірити доводи ОСОБА_1 , спростувати або підтвердити достовірність та об`єктивність їх письмових пояснень, а відповідно вирішити питання щодо можливості покладення таких доказів сторони обвинувачення в основу остаточного судового рішення. За таких обставин суд критично ставиться до письмових пояснень свідка ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 , що містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

З урахуванням оцінки наявних письмових матеріалів справи суд приходить до висновку, що єдиним документом, з якого вбачається факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення. Однак протокол про правопорушення є процесуальним документом фіксації наявності в діях особи ознак певного адміністративного правопорушення. Протоколом про адміністративне правопорушення визначаються ознаки вчиненого правопорушення, формула обвинувачення, суть інкримінованого правопорушення та межі подальшого судового розгляду. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним беззаперечним доказом, а обставини та факти, зазначені в ньому, мають підтверджуватися доказами, наданими особами, що складали протокол.

Натомість в межах даної справи відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, факт вчинення ОСОБА_1 хуліганських дій не підтверджується жодним належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом, з якого суд безпосередньо мав би можливість відтворити хронологію всіх обставин та подій вчиненого правопорушення та зробити категоричні висновки щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення і вини в його вчиненні. Натомість показання допитаних у судовому засіданні свідків і законного представника потерпілого навпаки спростовують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідно до презумпції невинуватості, яка закріплена у ст. 62 Конституції України, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, то суд доходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КУпАП, як і його вина у вчиненні цього правопорушення, не доведені. Тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Внаслідок цього судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 35, 173, 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя О.В. Рукас