ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/6385/22 Номер провадження 33/814/809/23Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І.С. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
Категорія: частина 1 статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122-2 КУпАП

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 153,00 грн та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 08 грудня 2022 року о 01 год. 42 хв., на 344 км а/д М03 Київ-Харків-Довжанський, керував транспортирним засобом FORD, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, після чого був зупинений шляхом переслідування з послідуючим блокуванням, чим порушено вимоги 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР України).

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2022 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2022 року, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтовується тим, що патрульними поліцейськими допущено ряд порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, зокрема, скаржник наполягав на тому, що в матеріалах справи відсутні докази його вини у вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, а також перебування за кермом автомобіля. Скаржник посилається на грубе порушення права на захист під час складення протоколу та розгляду справи в суді першої інстанції.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник, в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали, у послідуючому у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час, місце та дату розгляду справи.

Мотиви суду

Відповідно до положень частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як передбачено статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно правових позицій, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені в статтях 247, 280 КУпАП, надати оцінку не тільки тим доказам, які доводять винуватість, але й оцінити доводи та докази, які виправдовують особу.

Зазначених вимог місцевий суд, розглядаючи дану справу, не дотримався повною мірою, оскільки поза увагою та без належної оцінки суду залишились обставини, які істотно вплинули на висновки щодо визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122-2 КУпАП.

Вважаючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122-2 КУпАП, доведеною, суд першої інстанції послався на наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Проте, посилання на докази носять узагальнений характер, буз конкретного зазначення вищезазначених доказів (серія номер протоколу, аркуші справи,) тобто вказану постанову суду першої інстанції не можна вважати належним чином мотивованою.

При цьому, суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Диспозицією частини 1 статті 122-2 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення обставини яка полягає у невиконанні водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Вимоги пункту 2.4 ПДР України передбачають що водій повинен на вимогу поліцейського зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до пункту 8.9 ПДР України вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки; б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; в) гучномовного пристрою; г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що відсутні достатні докази того, що працівники поліції подавали водію автомобіля FORD, д.н.з. НОМЕР_1 , передбачені пунктом 8.9 ПДР України сигнали з вимогою про зупинку транспортного засобу (увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу).

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які був допитаний у суді апеляційної інстанції, не підтвердили факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 . Свідкок ОСОБА_3 пояснила, що саме вона керувала автомобілем FORD, д.н.з. НОМЕР_1 .

Також факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 не можна встановити з відеозапису, який мається в матеріалах справи.

Дані, які б спростували показання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та самого ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Тобто, з наявних обставин справи неможливе встановлення факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 та вимоги поліцейського про зупинку даного транспортного засобу.

У відповідності до пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Суд також позбавлений можливості притягти до відповідальності особу за дії, щодо яких протокол не складався чи в протоколі вони не зазначені.

Отже, беручи до уваги, що усі сумніви відносно доведеності вини особи, яка притягається до відповідальності, тлумачиться на її користь, суд не вбачає підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122-2 КУпАП.

Висновки суду

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 2 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

За вищевказаних обставин, апеляційний суд приходить до переконання про наявність по справі підстав для закриття провадження згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122-2 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 294 КУпАП-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2022 року скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 цього Кодексу у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль