КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/3970/2023 Головуючийв суді ІІ інстанції Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Сушко Л.П.,

за участю секретаря Гайдаєнко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Мкртичевої Марини Ігорівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 19 липня 2023 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 47-01/128/21 від 23.06.2021 року, складений головним спеціалістом відділу контролю за своєчасністю подання декларацій Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції Диптан С.А., відносно ОСОБА_1 , відповідно до змісту якого слідує, що ОСОБА_1 , будучи звільненим у 2019 році з посади старшого детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів, будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2019 рік.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 липня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, адвокат Мкртичева Марина Ігорівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та провадження у справі закрити.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовувала тим, що суд першої інстанції всупереч вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не відмовив НАЗК у відкритті провадження у справі та не закрив провадження у справі, навіть після того, як ОСОБА_1 , звернули увагу суду першої інстанції на той факт, що НАЗК склало протокол поза межами 6-місячного строку за ч. 8 ст. 38 КУпАП.

Вказувала, що на момент отримання 29.06.2023 року судом першої інстанції протоколу, цей протокол вже був складений поза межами 6-місячного строку з дня виявлення правопорушення (22.07.2020 року). який сплив 22.01.2021 року. Крім того, вже під час розгляду справи 22.07.2022 року сплив 2-річний строк з моменту вчинення правопорушення.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги щодо безпідставних постанов суду першої інстанції про зупинення розгляду справи та направлення SMS-повісток, представник апелянта вказувала на те, що ОСОБА_1 ніколи не подавав до суду заявку про намір отримання судвої повістки в електронному вигляді за допомого SMS-повідомлення, що також підтверджується і листом-відповіддю від Солом`янського районного суду міста Києва № 01-09/65/2023 на адвокатський запит, здійснений в інтересах клієнта.

Тому вважає, що суд першої інстанції не міг використовувати вказаний порядок для належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи. Крім того зазначила, що направлення такого SMS-повідомлення не могло слугувати доказом належного інформування ОСОБА_1 про дату та час судового розгляду.

Втім, суд першої інстанції постановив 8 постанов про привід ОСОБА_1 .. При цьому жодна постанова про привід чи жодна повістка про нові дати та час судового розгляду справи не були направлені на адресу зареєстрованого місця проживання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 проживав та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , але як вбачається за відомостями поштового направлення, конверти були направлені до зовсім іншої адреси, а саме: АДРЕСА_2 .

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, представник скаржника вказувала на те, що в судовому засіданні суду першої інстанції від 19.07.2023 року ОСОБА_1 звертав увагу суду першої інстанції та просив долучити до матеріалів справи науково-консультативний висновок Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України, відповідно до якого під час закриття провадження у справах про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, однак суд першої інстанції в оскаржуваній постанові цей висновок проігнорував.

21 серпня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшли письмові пояснення до апеляційної скарги від представника скаржника - адвоката Мкртичевої М.І., просила врахувати ці доповнення під час розгляду апеляційної скарги у справі № 760/16893/21.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Мкртичева М.І. доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що ОСОБА_1 мав можливість та не був позбавлений, як під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, так і з моменту надходження справи про адміністративне правопорушення до провадження Солом`янського районного суду міста Києва, направити до НАЗК, та до суду - відповідно до хронології складання та надходження адміністративного матеріалу, свої письмові пояснення із обґрунтуванням своєї позиції, зокрема зазначенням причин, з яких декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік після звільнення, була подана ним несвоєчасно, аби орган, уповноважений та складання протоколу, так і орган, уповноважений на його розгляд по суті, мав можливість надати оцінку діям особи з точки зору наявності або відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того вважав наявні підстави для визнання винним ОСОБА_1 у правопорушенні передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не приймаючи до уваги доводи ОСОБА_1 та адвоката Мкртичевої М.І. те, що факт адміністративного правопорушення виявлено уповноваженим органом 22.07.2020, а шестимісячний строк притягнення до відповідальності сплинув 22.01.2021 р., а тому сторона захисту вважала, що головний спеціаліст відділу контрою за своєчасністю подання декларацій Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агенства з питань запобігання корупції Диптан С.А. не мав права складати протокол та надсилати його до суду, а також, що на даний час закінчився строк, визначений ч. 3 ст. 38 КУпАП, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а тому станом на 19.07.2023 р. суд позбавлений процесуальної можливості в подальшому досліджувати докази та вирішувати питання щодо винуватості ОСОБА_1 , суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що оскільки справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підвідомча Солом`янському районному суду міста Києва, і рішення про її закриття може приймати виключно суд.

А тому вважав, що наявні підстави для звільнення від відповідальності та закриття провадження у справі.

Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 47-01/128/21 від 23.06.2021 р., складеного головним спеціалістом відділу контролю за своєчасністю подання декларацій Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції Диптан С.А., відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_1 будучи звільненим у 2019 році з посади старшого детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів, будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2019 рік (т. 1, а.с. 1-6).

Відповідно до розпорядження директора Національного антикорупційного бюро України «Про призначення ОСОБА_1 » від 30.11.2015 р. за № 390-р ОСОБА_1 з 2 грудня 2015 року призначено на посаду детектива Національного бюро Першого відділу детективів Підрозділу детективів, як такого, що пройшов за конкурсом (т. 1, а. с. 32).

30.11.2015 року ОСОБА_1 було попереджено про спеціальні обмеження, встановлені законами України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції», щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби (т. 1, а.с. 40).

Згідно з наказом директора НАБУ від 23.12.2015 р. за № 137-н з 23.12.2015 р. «Про зміни в організації праці» змінено найменування таких посад: детектив Першого відділу детективів Підрозділу детективів на детектив Першого підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів (т. 1, а. с. 33).

На підставі розпорядження директора НАБУ від 29.01.2016 р. за № 78-р ОСОБА_1 - детективу Національного бюро Першого підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів, присвоєно дев`ятий ранг державного службовця (т. 1, а. с. 37).

Згідно з розпорядження директора НАБУ від 15.06.2016 р. за № 802-р ОСОБА_1 , детективу Національного бюро Четвертого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів присвоєно шостий ранг державного службовця, відповідно до співвідношення між рангами державних службовців і військовими званнями військовослужбовців - майор юстиції (т. 1, а. с. 38).

Згідно з розпорядженням директора НАБУ від 20.05.2016 р. за № 615-р «Про зміни найменування посади деяких працівників Національного антикорупційного бюро України» змінено найменування посади ОСОБА_1 , детектива Національного бюро Першого підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів, на детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів (т. 1, а.с. 34).

У відповідності до розпорядження директора НАБУ від 22.11.2017 р. за № 2200-р «Про призначення та встановлення умов праці ОСОБА_1» прийнято на службу до Національного антикорупційного бюро України та призначено ОСОБА_1 з 22.11.2017 року на посаду старшого детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України з наданням робочого місця в м. Києві, м. Львові, м. Одесі, м. Харкові як такого, що пройшов за конкурсом, з випробувальним строком шість місяці, звільнивши його з посади детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів (т. 1, а. с. 35).

21.06.2019 року т.в.п. директора НАБУ було винесено розпорядження за № 1082-р «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1», відповідно до якого постановлено припинити державну службу та звільнити ОСОБА_1 02.07.2019 року з посади старшого детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів за власним бажанням, ч. 1 ст. 86 Закону України «Про державну службу», ст. 38 КЗпП України (т. 1, а.с. 36).

02.07.2019 року ОСОБА_1 під підпис було ознайомлено з вимогами статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до якої особи, які припинили діяльність, пов`язану з використанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайту Національного агенства з питань запобігання корупції Декларацію за минулий рік (т. 1, а.с. 39).

Відповідно до роздруківки послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинені ОСОБА_1 за період з 01.01.2020 року - 31.12.2020 року слідує, що декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік після звільнення була подана ОСОБА_1 01.06.2020 року о 23:59:34 (т. 1, а.с. 41-42).

З матеріалів справи вбачається, що 15.06.2020 року Національним антикорупційним бюро України було направлено до Національного агентства з питань запобігання корупції повідомлення від 15.06.2020 за вих. № 13-221/21154 Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яким повідомлено НАЗК про встановлення факту несвоєчасного подання декларації за 2019 рік ОСОБА_1 (зареєстровано в НАЗК від 22.07.2020 за вх. № 05/39502/20.

Таким чином, датою виявлення НАЗК факту несвоєчасного подання декларації за 2019 рік ОСОБА_1 є 22.07.2020 року.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст.172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до змісту диспозиції ч.1 ст.172-6 КУпАП убачається, що з об`єктивної сторони протиправний намір цього адміністративного правопорушення реалізується у формі дії (несвоєчасне подання декларації) та бездіяльності (неподання декларації). При цьому, характеризуючою ознакою вчинення особою такого проступку є саме відсутність поважних причин несвоєчасного подання нею декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Із системного аналізу законодавства у сфері запобігання та протидії корупції, вбачається, що моментом виявлення порушення, пов`язаного з корупцією є момент отримання суб`єктами уповноваженими на складання протоколів про адміністративні корупційні правопорушення інформації про таке порушення.

При встановленні наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, такими суб`єктами повинні обов`язково з`ясовуватися обставини щодо віднесення суб`єкта адміністративного правопорушення до осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», щодо несвоєчасності подання ним декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також обставини щодо наявності або відсутності у такої особи поважних причин несвоєчасної подачі декларації.

Відтак, моментом виявлення порушення, пов`язаного з корупцією слід вважати момент отримання інформації про наявність складу такого порушення уповноваженими (особою чи органом державної влади).

При цьому подача рапорту та складання адміністративного протоколу про вчинення порушення, пов`язаного з корупцією - є лише окремою процесуальною дією, вчиненою на підставі виявленого факту порушення, пов`язаного з корупцією, адже факт виявлення порушення - це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення.

Згідно з вимогами п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за обставини закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки суд першої інстанції не врахував, що з дня виявлення адміністративного правопорушення до часу розгляду справи про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією відносно ОСОБА_1 , минуло понад шість місяці. А тому головний спеціаліст відділу контролю та своєчасністю подання декларацій Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції Диптан С.А. в порушення вимог п. 7 ст. 247 КУпАП склав протокол про адміністративне правопорушення, оскільки у відповідності до ч. 4 ст. 38 КУпАП минули строки для накладення стягнення за адміністративне правопорушення. Відтак провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що 15.06.2020 року Національним антикорупційним бюро України було направлено до Національного агентства з питань запобігання корупції повідомлення від 15.06.2020 за вих. № 13-221/21154 Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яким повідомлено НАЗК про встановлення факту несвоєчасного подання декларації за 2019 рік ОСОБА_1 (зареєстровано в НАЗК від 22.07.2020 за вх. № 05/39502/20).

Таким чином датою виявлення НАЗК факту несвоєчасного подання декларації за 2019 рік ОСОБА_1 слід вважати 22.07.2020 року, а отже станом на 23.06.2021 року протокол складено з порушенням строків встановлених ст. 38 КУпАП, тобто провадження не могло бути розпочато.

Таким чином, шестимісячний строк, передбачений статтею 38 КУпАП, для можливого накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 сплив 23.01.2021 року.

Таким чином, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суд першої інстанції не врахував вимоги ст. 8 КУпАП, ч. 4 ст. 38 КУпАП.

Відповідно п.7 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Отже, переглядаючи рішення суду в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд погоджується з її доводами та вважає, що приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, суд першої інстанції не мав законних підстав для встановлення вини ОСОБА_1 , оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням строків встановлених ст. 38 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника Мкртичевої Марини Ігорівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова Солом`янського районного суду міста Києва від 19 липня 2023 року скасуванню, провадження у справі слід закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Мкртичевої Марини Ігорівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 19 липня 2023 року скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «14» вересня 2023 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко