Дата документу 01.02.2023 Справа № 314/1340/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/1340/22 Головуючий в 1 інст. Кононенко І.О.
Провадження №33/807/212/23 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Котова О.С., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього адвоката Котова О.С. на постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 жовтня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Згідно з постановою суду, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №105073 від 01 липня 2022 року, водій ОСОБА_1 , на автошляху Запоріжжя-Донецьк 18 км керував автомобілем КІА державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода, від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, від керування відсторонений, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Котов О.С. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, скасувати постанову суду, справу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що адміністративне стягнення, якому було піддано ОСОБА_1 вищезазначеною постановою суду, не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

З вищезазначеною постановою ОСОБА_1 та його захисник не згоден, вважають її незаконною, і такою, що винесена з рядом суттєвих порушень, зокрема норм процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції розглянув справу без ОСОБА_1 та його захисника, чим порушив права ОСОБА_1 , які передбачені ст.ст.268, 271 КУпАП.

Крім того, висновки суду першої інстанції щодо навмисного затягування розгляду справи захисником є безпідставними, оскільки для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було щонайменше дев`ять місяців.

Заявлене захисником-адвокатом Котовим О.С. клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Котов О.С. у розгляді справи участі не брали, згідно з матеріалами справи, копію постанови суду ОСОБА_1 отримав 27 жовтня 2022 року (що підтверджується поштовим повідомленням), вже 03 листопада 2022 року захисником-адвокатом Котовим О.С. подано апеляційну скаргу, яка в подальшому постановою Запорізького апеляційного суду від 21 листопада 2022 року була повернута у зв`язку із відмовою в поновленні строку на апеляційне оскарження через те, що апелянтом не вказано про поважність причин пропуску процесуального строку. Захисник-адвокат Котов О.С. повторно звернувся з апеляційною скаргою на вищезазначену постанову суду першої інстанції разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому щодо причин пропуску зазначає, що участі в судовому засіданні не брав, копію постанови отримав лише 28 жовтня 2022 року від самого ОСОБА_1 , тобто зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не вбачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Котова О.С., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №105073 від 01 липня 2022 року;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода;

- у направленні від 01 липня 2022 року на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- у письмових поясненнях свідка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» з якої убачається, що ОСОБА_1 повторності не має. Посвідчення водія НОМЕР_2 отримав 28 травня 2004 року;

- відеозаписом події.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_4 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу захисника-адвоката Котова О.С. та додатково зазначив, що докази, що містяться в матеріалах, є неналежними. Дійсно, після проїзду першого блокпосту в Новомиколаївці, на другому блокпості він був зупинений працівниками поліції, які не попереджали, що ведеться відеофіксація. Відеозаписом не зафіксовано факту керування транспортним засобом. Права та обов`язки працівниками поліції не роз`яснювались.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник-адвокат Котов О.С. підтримав апеляційну скаргу та додатково зазначив, що судом першої інстанції про дату та час судового засідання належним чином ОСОБА_1 та захисника не повідомили. На думку сторони захисту, ОСОБА_1 безпідставно притягнули до адміністративної відповідальності. Разом з тим, відеозапис доданий до матеріалів справи, є не безперервний. Відеозаписом не зафіксована зупинка транспортного засобу під керування ОСОБА_1 .

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката Котова О.С., та заявлені самим ОСОБА_1 та його захисником в ході апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Доводи сторони захисту про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та такою, що винесена з рядом суттєвих порушень, зокрема норм процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, не є слушними та спростовуються змістом самої постанови та іншими матеріалами справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності - також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційна скарга сторони захисту не містить доводів, які б вказували спростовували висновки суду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що суд першої інстанції розглянув справу без ОСОБА_1 та його захисника, чим порушив права ОСОБА_1 , які передбачені ст.ст.268, 271 КУпАП, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Те, що суд першої інстанції розглянув справу без ОСОБА_1 та його захисника, не завадило суду повно і всебічно з`ясувати обставини справи та постановити законне та обґрунтоване рішення.

Доводи сторони захисту з зазначеного приводу не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, проте висновки суду першої інстанції стороною захисту та ОСОБА_1 не спростовані.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Згідно з матеріалами справи, під час оформлення адміністративного матеріалу ОСОБА_1 своєї вини не заперечував та не оспорював фактичні обставини справи.

З відеозапису події убачається, що працівниками поліції водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Драгеру на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі на що останній відмовився.

Разом з тим, ОСОБА_1 не заперечував факту вживання алкогольних напоїв, що також підтверджується відеозаписом доданим до матеріалів справи.

В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи заявлені ОСОБА_1 в ході апеляційного розгляду справи про те, що працівниками поліції йому не роз`яснювались його права та обов`язки, є необґрунтованими та спростовуються наявними в справі доказами, в т.ч. змістом протоколу про адміністративне правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №105073 убачається, що ОСОБА_1 роз`яснювались його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтверджується підписом останнього.

Посилання сторони захисту щодо відсутності факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , є безпідставними з огляду на таке.

Як вбачається з відеозапису події, ОСОБА_1 не заперечував факт керування саме ним транспортного засобу КІА державний номер НОМЕР_1 про що, також зазначив в ході апеляційного розгляду справи.

Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа в матеріалах немає.

Будь-яких клопотань від сторони захисту щодо дослідження чи витребування будь-якої додаткової інформації з зазначеного приводу не надходило.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Посилання сторони захисту щодо відсутності безперервної відеозйомки, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію»(ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.

Більш того, вказаний відеозапис не є єдиним доказом у справі, цей запис узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.

З самого відеозапису є очевидним, що цей запис здійснювався працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Разом з тим, в ході апеляційного розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи, що підтверджується довідкою Міністерства охорони здоров`я України ОСОБА_1 . Дата огляду - 21 червня 2022 року. Тривалість встановлена на строк до 01 липня 2023 року.

Пунктом 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

Враховуючи викладене, подана апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова судді місцевого суду - зміні як така, що винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити захиснику-адвокату Котову О.С. строк на апеляційне оскарження постанови Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 жовтня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Котова О.С. задовольнити частково.

Постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, змінити, виключивши з неї стягнення з ОСОБА_1 судового збору в сумі 496 грн. 20 коп.

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева