Номер провадження: 33/813/1443/23
Головуючий у першій інстанції михайлюк О.А.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., розглянувши апеляційну скаргузахисника Кузьміна Є.О. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 06.07.2023 року, якою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Оскарженою постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з оскарженою постановою, ОСОБА_1 , 22.05.2023 року, о 20:48 год., керував автомобілем «ЗАЗ SENS», номерний знак НОМЕР_1 по вул. Херсонська, буд.27 у м. Херсон, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Не погоджуючись з постановою судді захисник Кузьмін Є.О. подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, стверджує про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та дослідженим доказам, просить скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання, яке було призначене на 11:00 год. 10.08.2023 року, ОСОБА_1 та його захисник Кузьмін Є.О. не з`явилися, останній подав клопотання про відкладення вказаного судового засідання, з посиланням на те, що 21.07.2023 року КДКА Київської області прийнято рішення №115/2023 про зупинення його права на зайняття адвокатською діяльністю строком на 6 місяців, у зв`язку із чим 08.08.2023 року ним подано скаргу до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. До вказаної заяви адвокат долучив Витяг з Реєстру адвокатів, а також копію опису вкладення експрес відправлення на адресу ВКДКА.

Враховуючи подану заяву ОСОБА_2 , необхідність підтвердження чи спростування зупинення його права на зайняття адвокатською діяльністю, з метою забезпечення ОСОБА_1 реалізації права на кваліфіковану правову допомогу, залучення ним у разі необхідності іншого захисника, судове засідання було відкладено на 16:00 год. 11.09.2023 року.

Однак, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до апеляційного суду на вказану дату 11.09.2023 року повторно не з`явились, клопотань про відкладення розгляду не подавали.

Враховуючи неодноразову неявку ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції, приймаючи до уваги встановлені законодавством строки розгляду справ, суд дійшов висновку про недопустимість чергового відкладення судового засідання та про можливість проведення судового розгляду за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі можливі та необхідні умови для реалізації права учасників на доступ до правосуддя.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та долучені до справи докази; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді першої інстанції є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог КУпАП, за результатами повного та всебічного дослідження доказів.

Так, згідно з протоколом серії ААД №142000 від 22.05.2023 року, водій ОСОБА_1 , 22.05.2023 року, о 20:48 год., по вул. Херсонська, буд.27 у м. Херсон, керував автомобілем «ЗАЗ SENS», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України (а.с.1).

Від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №142000 від 22.05.2023 року та надання пояснень ОСОБА_1 відмовився, що свідчить про його небажання вказати будь-які заперечення чи зауваження до протоколу.

Не зважаючи на відмову ОСОБА_1 під підпису проколу, факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:відеозаписами обставин події (а.с.6); рапортом інспектора взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Херсонській області ДПП Чайки О. від 22.05.2023 року (а.с.4)., а також іншими доказами.

Апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно рапорту інспектора взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Херсонській області ДПП Чайки О. від 22.05.2023 року вбачається, що 22.05.2023 року, о 20:48 год., екіпажем поліції виявлено транспортний засіб «ЗАЗ SENS», номерний знак НОМЕР_1 , який у темну пору доби здійснював рух без увімкнених фар ближнього світла, у зв`язку із чим було прийнято рішення про зупинку вказаного автомобіля згідно ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, подачі звукового сигналу та за допомогою жезла. При цьому, водій ОСОБА_1 не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, а тому було прийнято рішення про його примусову зупинку. Зупинивши водія ОСОБА_1 , в нього було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, а також порушення координації рухів. Після чого, згідно Наказу МВС та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року, водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі в установленому законом порядку, на що останній відмовився. Інформація була передана на «ЧЧ-Яхта», у ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія, ознайомлено з його правами згідно ст.63 Конституції та ст.268 КУпАП в порядку наказу №МВС від 07.11.2015 року №1395. Після чого на водія ОСОБА_1 було складено:

- протокол серії ААД №142000 (п.2.5 ПДР України) за ч.1 ст.130 КУпАП;

- протокол серії ААД №044256 (п.2.4, 8.9б ПДР України) за ст.122-2 КУпАП;

- протокол серії БАД №074470 (19.1а ПДР України) за ч.2 ст.122 КУпАП.

Також працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_1 є діючим співробітником ГУНП в Херсонській області ВП №1 (а.с.4).

Відповідно до відомостей з ЄДРСР вбачається, що постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.07.2023 року ОСОБА_1 був визнаний винуватим за ч.1 ст.122-2 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 153 грн. (справа №521/15362/23, провадження №3/521/1117/23). Постанова набрала законної сили 08.08.2023 року.

Згідно вказаної постанови, судом встановлено, що ОСОБА_1 22.05.2023 року, о 20:48 год., керуючи транспортним засобом «ЗАЗ SENS», номерний знак НОМЕР_1 , у м. Херсоні по вул. 2-я Виноградова, 1-а, не виконав законну вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маяків червоного та синього кольорів, чим порушив вимоги п.п.2.4, 8.9б ПДР України.

Тобто вказаною постановою беззаперечно підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та не виконання законної вимоги працівників поліції про зупинку автомобіля.

З метою повного, всебічного та об`єктивного встановлення обставин справи апеляційним судом було переглянуто наявні матеріалах справи відеозаписи, з яких просліджується чітка послідовність подій, які відбувались 22.05.2023 року (а.с.6).

Зокрема, на відеозаписі з реєстратору автомобіля працівників поліції зафіксовано швидкий рух транспортного засобу без увімкнення світла фар. Встановивши вказану обставину, працівниками поліції вжито заходів щодо переслідування вказаного автомобіля, наздогнавши який було встановлено, що ним є автомобіль «ЗАЗ SENS», номерний знак НОМЕР_1 . Після зупинки зі сторони водія транспортного засобу вийшов ОСОБА_1 .

На інших відеозаписах нагрудних камер поліцейських зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження на вимогу поліцейського огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Драгер», так і в медичному закладі.

При цьому, з відеозаписів вбачається, що після зупинки транспортного засобу працівниками поліції ОСОБА_1 повідомлено про встановлення в нього ознак алкогольного сп`яніння. Після цього, водію ОСОБА_1 неодноразово пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння, але останній спочатку ніби формально погодився продути прилад «Драгер» на місці, однак фактично в подальшому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

Більш того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 особисто підтвердив працівникам поліції факт його перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно відеозапису працівниками поліції були роз`яснені ОСОБА_1 його права та повідомлено, що відносно нього буде складено протоколи за ст.122-2 КУпАП, тобто за невиконання вимоги працівника поліції про зупинку транспортного засобу, а також за ч.1 ст.130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також повідомлено, що розгляд протоколів буде здійснюватись в Малиновському районному суді м. Одеси.

З відеозапису також вбачається, що на заперечення ОСОБА_1 керування ним транспортним засобом, працівником поліції йому роз`яснено про фіксацію руху його автомобіля на великій швидкості без світла фар, не виконання ним вимоги поліцейських про зупинку, а також встановлення ознак алкогольного сп`яніння, зокрема порушення координації рухів при його виході з автомобіля.

Таким чином, слід констатувати, що змістом відеозаписів зафіксована чітка послідовність подій, які відбувались 22.05.2023 року, під час складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, який беззаперечно підтверджує відомості викладені в протоколі та вину правопорушника.

Доводи апелянта про те, що відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд оцінює критично.

Апеляційний суд звертає увагу, що диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд також звертає увагу, що відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сама по собі містить склад адміністративного правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність. При цьому, незгода водія з діями працівників поліції щодо вказаних обставин не має жодного значення, оскільки такі дії є особистим волевиявленням особи, що не бажає пройти медичний огляд. Тому, враховуючи те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Драгер» та в медичному закладі, його відмова від огляду на стан сп`яніння, беззаперечно вказує на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

На відеозаписах зафіксовано момент зупинки транспортного засобу, перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля, а також відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Поліцейськими від самого початку повідомлено останнього, що в нього виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння.

Таким чином, дій, які б вказували на порушення поліцейськими порядку або Інструкції під час апеляційного розгляду скарги не встановлено та дії останніх були здійснені в межах наданих їм повноважень.

Оскільки захисник Кузьмін Є.О. в апеляційній скарзі фактично не заперечує того факту, що на відеозаписі зафіксовано події, які відбувались 22.05.2023 року, зокрема спілкування ОСОБА_1 з працівниками патрульної поліції; згідно вказаних відеозаписів вбачається його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу газоаналізатору «Драгер» та у встановленому законом порядку в медичному закладі, апеляційний суд вважає, що об`єктивних даних зафіксованих на відео достатньо для підтвердження факту вказаних в протоколі обставин, та не вбачає підстав для визнання відеозапису неналежним та недопустимим доказом. За наведених обставин, даний доказ, з огляду на приписи ст.251 КУпАП, є належним та допустимим.

Доводи апелянта про те, що вматеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, апеляційний суд визнає безпідставними та такими, що спростовуються змістом відеозапису та рапортом інспектора взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Херсонській області ДПП Чайки О. від 22.05.2023 року.

Також, апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не погоджуючись із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення до суду першої інстанції не з`явився, до суду письмових пояснень щодо обставин справи не подав, тобто свідомо не скористався можливістю реалізації права надання своїх власних пояснень безпосередньо в суді. В подальшому, не погоджуючись із постановою суду, стверджуючи про її незаконність, після звернення із апеляційною скаргою ОСОБА_1 до апеляційного суду також не з`явився.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду в оскарженій постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни апелянтом не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суддя першої інстанції дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення, а також особу правопорушника.

Крім того слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

За викладених обставин, апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, а тому оскаржена постанова є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що свідчить про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженої постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Кузьміна Є.О. залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 06.07.2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський