Справа № 361/7059/23
Провадження № 3/361/3382/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2023

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Червонописький В.С., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль УПП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

16.08.2023 о 13 год. 44 хв. в Броварському р-ні, вул. Промислова, з`їзд з а/д М-01 км 42+450 м, гр. ОСОБА_1 самовільно встановив дорожні знаки, технічні засоби організації дорожнього руху, чим створив перешкоду для учасників дорожнього руху та порушив вимоги п. 8.12 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 139 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення повідомлення у додаток «Viber».

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 Європейський суд з прав людини вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За вказаних обставин, справа про адміністративне правопорушення розглядається у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи докази які знаходяться в матеріалах справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.139 ч.1 КУпАП не доведена. Висновок про це суд зробив із сукупності досліджених у справі доказів та фактів, виходячи з наступного.

Так, відповідно до пункту 1.5 Правил дорожнього руху, дія або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідальність за ч. 1 ст. 139 КУпАП настає за створення перешкод для дорожнього руху та тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць.

Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Разом з тим, відповідно до вимог п.3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух», посадова особа, яка відповідає за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд зобов`язана забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху.

Стаття 9 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; своєчасне виявлення перешкод дорожнього руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; вирішення інших питань дорожнього руху згідно з чинним законодавством.

Згідно вимог ст. 24 Закону України «Про дорожній рух», власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Враховуючи положення вказаних норм та зміст протоколу про адміністративне правопорушення суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП може бути посадова особа організацій, які є балансоутримувачами доріг і на яку згідно чинного законодавства покладено обов`язок утримувати автомобільні дороги та вулиці.

Судом було досліджено наступнідокази у справі: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №509732 від 16.08.2023, Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 16.08.2023, фото дороги, DVD-R диск.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №509732 від 16.08.2023 ОСОБА_1 працює майстром в ТОВ «Альянс Енерго».

Таким чином, ОСОБА_1 не є тією особою, яка відповідає за утримання автомобільних доріг та вулиць.

Так само, судом не було встановлено, що у користуванні ТОВ «Альянс Енерго» перебуває земельна ділянка, яка зайнята дорогою в Броварському р-ні, вул. Промислова, з`їзд з а/д М-01 км 42+450 м, так само як і не встановлено, що на ТОВ «Альянс Енерго» покладено обов`язок утримувати вказану автомобільну дорогу.

За умовами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких підстав, вина у скоєнні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не доведена належними та допустимими доказами, а тому, не може слугувати доказом вчинення правопорушення, передбаченого ст.139 ч.1 КУпАП.

Інші докази вчинення ОСОБА_1 зазначеного вище правопорушення, у матеріалах справи відсутні.

А тому, із врахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 139 ч.1 КУпАП, оскільки останній згідно своїх посадових обов`язків не є відповідальним за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, тому не є суб`єктом адміністративного правопорушення,відтак, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 139 ч.1,247, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 139 ч.1 КУпАП, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях ознак складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 139 ч.1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, а в разі її оскарження з дня прийняття рішення апеляційною інстанцією.

Суддя В.Червонописький