КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/389/2023
справа №758/377/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою адвоката Ткаченко Олександри Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Подільського районного суду міста Києва від 27 травня 2022 року

у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130, статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №206150 від 02 грудня 2021 року, водій ОСОБА_1 02 грудня 2021 року о 22 годині 40 хвилин, в м. Києві, по вулиці Новокостянтинівська, 18, керував транспортним засобом Peugeot4007 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає даній обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння на місці у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 ПДР України.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №333773 від 02 грудня 2021 року, водій ОСОБА_1 02 грудня 2021 року о 22 годині 15 хвилин, в м. Києві, по вулиці Новокостянтинівська, 18, керуючи транспортним засобом Peugeot 4007 д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу , внаслідок чого здійснив наїзд на бетонну огорожу. При ДТП транспортний засіб отримало механічні пошкодження з матеріальним збитками. Порушив вимоги пунктів 2.3б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 27 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрито на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Цією ж постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454,00 гривень.

Не погодившись з прийнятою постановою в частині визнання винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, адвокатом Ткаченко О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, у якій просить суд апеляційної інстанції постанову Подільського районного суду міста Києва від 27 травня 2022 року скасувати, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах справи зазначено, що транспортний засіб "Peugeot" здійснив наїзд на бетонну огорожу та отримав механічні пошкодження. Проте в матеріалах справи не зазначено, що ОСОБА_1 отримав у результаті зіткнення із сталим об`єктом травми грудної клітини; що транспортний засіб одразу після зіткнення спалахнув під час знаходження ОСОБА_1 всередині транспортного засобу, що підтверджується відео матеріалами, долученими до справи.

Вказує, що в момент зіткнення транспортного засобу із бетонною огорожею не спрацювали подушки безпеки, у зв`язку із чим водій зазнав удару в грудну клітину об кермо, отримав пошкодження ребер та внутрішніх органів дихання.

Посилається на те, що в результаті зазначених подій ОСОБА_1 знаходився в стані травматичного шоку, який визначається як важкий, часом критичний для життєдіяльності, патологічний стан, котрий виникає при важких тілесних ушкодженнях, таких як переломи кісток, вогнепальні поранення, травми черева з пошкодженням внутрішніх органів тощо, у зв`язку із пошкодженням внутрішніх органів, спричинених деформацією ребер.

Посилається на порушення працівником поліції Закону України «Про екстрену медичну допомогу» щодо ненадання ОСОБА_1 необхідної йому внаслідок ДТП домедичної допомоги.

Вказує, що, перебуваючи у шоковому стані, ОСОБА_1 не зміг одразу виявити необхідність у медичній допомозі, а співробітники поліції не виконали вимоги пункту 4 статті 18 ЗУ «Про Національну поліцію», а також не викликали швидку для перевірки стану здоров`я ОСОБА_1 та його здатності в той час в повному обсязі усвідомлювати обставини.

Зазначає, що складання протоколу проходило в час перебування ОСОБА_1 спочатку у першому ступеню шоку, потім у другому, яким характерні перепади роботи нервової системи, короткочасні порушення координації рухів, загальмованість, млявість та зниження рефлексів, які інспектор сприйняв за ознаки алкогольного сп`яніння.

Посилається на те, що в порушення норм Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі поліцейськими не складено та долучено до протоколу акт огляду на стан сп`яніння, який є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП.

Посилається на позбавлення ОСОБА_1 гарантованого Конституцією України права на правову допомогу та те, що працівниками поліції під час складення адміністративного протоколу не роз`яснено ОСОБА_1 його права.

Вказує, що суд помилково дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його представника на підставі наявних у справі доказів, вказуючи на незацікавленість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності на час розгляду справи перебувала на тимчасового окупованій території, в той час як адвокат у складі Збройних Сил України.

Уважає, що в рамках зазначеної справи про притягнення до адміністративної відповідальності не досліджено стан здоров`я ОСОБА_1 після ДТП, не надано йому домедичну та медичну допомогу, помилково визначено ознаки знаходження людини у шоковому стані як ознаки алкогольного сп`яніння, не долучено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння до протоколу про адміністративне правопорушення, не надано можливість скористатися правовою допомогою, надати пояснення по справі, бути присутнім під час розгляду справи.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 27 травня 2022 року вказавши, що про прийняту постанову ОСОБА_1 стало відомо 29 вересня 2022 року після отримання повідомлення від УПП. Цього ж дня (29 вересня 2022 року) ОСОБА_1 отримано копію постанови. Вказує, що до зазначеного часу ОСОБА_1 не було відомо про постанову, оскільки він перебував на тимчасово окупованій території та не мав змоги прибути на розгляд справи, в тому числі і отримати зазначену постанову. Тільки після деокупації Харківської області ОСОБА_1 зміг повернутися додому в м. Київ.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника Ткаченко О.В., суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З даних супровідного листа №К-313 (без дати) установлено, що на адресу ОСОБА_1 направлялась копія постанови Подільського районного суду міста Києва від 27 травня 2022 року. Разом з цим, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей, на підставі яких, можна встановити отримання ОСОБА_1 оскаржуваної постанови.

29 вересня 2022 року до суду звернулася адвокат Ткаченко О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , із заявою про ознайомлення з матеріалами справи.

Окрім цього, із змісту постанови Подільського районного суду міста Києва від 27 травня 2022 року установлено, що така ухвалена за відсутності ОСОБА_1 .

Отже апеляційний суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та уважає за доцільне поновити цей строк.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із диспозицією статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або у разі відмови від проходження огляду для визначення такого стану.

У відповідності до положень статті 254 КУпАП у разі виявлення правопорушення уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності складається протокол.

Право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України "Про Національну поліцію", "Про дорожній рух", постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Натомість обов`язком водіїв є дотримання вимог законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, Правил дорожнього руху України, а у випадку їх недотримання настає, зокрема, адміністративна відповідальність.

Статтею 256 КУпАП унормовано такі вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення:

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Вина ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними у справі доказами, а саме даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №206150 від 02 грудня 2021 року 23 год. 50 хв., згідно даних якого ОСОБА_1 , 02 грудня 2021 року о 22 годині 40 хвилин, в м. Києві, по вулиці Новокостянтинівська, 18 керував транспортним засобом Peugeot 4007 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає даній обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння на місці у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків;

- на відеофайлі, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора "Драгер" та у лікаря-нарколога;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння та від підпису матеріалів;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння та від підпису матеріалів;.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП, оскільки в ньому зазначено наявні у ОСОБА_1 ознаки стану алкогольного сп`яніння, а також зазначено про відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку. Таким вказано час і місце вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний медичний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо отримання ОСОБА_1 травм під час ДТП, ненадання працівниками поліції домедичної допомоги апеляційний суд зазначає про таке.

Доводи апеляційної скарги про отримання травм та наявність у ОСОБА_1 шоку у зв`язку з ДТП апеляційний суд відхиляє, оскільки матеріали справи таких доказів не містять.

Окрім цього, апеляційний суд звертає увагу, що на відеофайлах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заявляє про необхідність надання йому медичної допомоги. На проміжку часу 01:35 хвилин відео файлу ".mp4" на запитання поліцейського чи потрібна ОСОБА_1 медична допомога, останній відповів "Ні".

Відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині відхиляються апеляційним судом.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що вказані в протоколі ознаки алкогольного сп`яніння не є станом сп`яніння, а результатом отриманого шоку під час ДТП, апеляційний суд звертає увагу на таке.

З переглянутого відеофайлу ".mp4" установлено, що на проміжку часу 00:30 хвилин працівник поліції вказав ОСОБА_1 про те, що у нього убачаються ознаки алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів "я знаю". Окрім цього, на запитання поліцейського "Ви вживали сьогодні алкогольні напої?", ОСОБА_1 відповів "Так".

На відрізку часу 00:52-01:29 хвилини ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору "Драгер", ОСОБА_1 відмовився, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога ОСОБА_1 також відмовився.

З даних письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та від підпису матеріалів відмовився у їх присутності.

Відповідно до статті 251 КУпАП:

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відтак, апеляційний суд констатує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо доказів, для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. Окрім цього, зібрані докази в сукупності свідчать саме про ознаки алкогольного сп`яніння, натомість доказів на підтвердження стану шоку матеріали справи не містять.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, апеляційний суд зазначає про таке.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395, протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Аналіз підпункту 3 пункту 1 розділу ІІ дозволяє зробити висновок, що законодавцем чітко визначено, що до протоколу додається акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння.

З матеріалів справи установлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за факт відмови від проходження огляду, а не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

З даних протоколу установлено, що ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відтак огляд не проводився.

З огляду на наведене, підстав для складення акту огляду на стан сп`яніння до протоколу у працівників поліції були відсутні, оскільки такий додається у разі проведення огляду.

Щодо доводів апеляційної скарги про помилковість висновків суду першої інстанції про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, апеляційний суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Ретельний аналіз вказаної статті, дозволяє зробити висновок, що участь особи при розгляді справи про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП не є обов`язковою.

Окрім цього, з даних телефонограми від 01 лютого 2022 року встановлено, що ОСОБА_4 повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.8).

14 лютого 2022 року ОСОБА_1 подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із сімейними обставинами його захисника строком на одну-дві доби (а.с.10).

З даних довідки про доставку SMSвід 12 квітня 2022 року установлено, що ОСОБА_1 повідомлений про наступне судове засідання, що призначене на 15 квітня 2022 року (а.с.13).

З даних довідки про доставку SMSвід 27 квітня 2022 року установлено, що ОСОБА_1 повідомлено про наступне судове засідання у справі, що призначене на 27 травня 2022 року (а.с.15).

26 травня 2022 року від ОСОБА_5 надійшов лист про те, що у зв`язку з проходженням служби у ЗСУ не може прибути у судове засідання, призначене на 27 травня 2022 року у справі №758/377/22 (а.с.18-20).

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відтак, суд констатує, що ОСОБА_1 , будучи належним чином неодноразово повідомлений про судові засідання, не подавав до суду будь-яких клопотань, окрім клопотання від 14 лютого 2022 року, та не скористався правом для надання пояснень на спростування протоколу ААД №206150, в тому числі і письмових.

Доводи про те, що справу розглянуто за відсутності захисника ОСОБА_4 апеляційний суд відхиляє, оскільки матеріали справи не містять відомостей щодо укладення угоди про надання правової допомоги з адвокатом або іншим фахівцем у галузі права. Лист пана ОСОБА_5 про неможливість прибути у судове засідання не може бути підставою для відкладення справи з огляду на те, що: такий лист не містить клопотання про відкладення, а лише повідомлення про неможливість прибуття до зали суду, окрім того, матеріали справи не містять відомостей про статус ОСОБА_5 як учасника процесу.

Розгляд справи без особи, яка притягається до відповідальності, належним чином повідомленої, не може бути підставою для скасування по суті правильного судового рішення.

Відтак, апеляційний суд відхиляє такі доводи апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги відхиляються судом, оскільки доказами не підтверджені та їх сутність не є значимою для визначення законності прийнятої постанови, оскільки не впливають на можливість встановлення факту правопорушення, який передбачає настання юридичних наслідків.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, відтак не убачає підстав для скасування законної та вмотивованої постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Ткаченко Олександрі Вікторівні, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 27 травня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Ткаченко Олександри Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, постанову Подільського районного суду міста Києва від 27 травня 2022 року в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. ПОЛІЩУК