Номер провадження: 33/813/297/23
Номер справи місцевого суду: 515/1501/22
Головуючий у першій інстанції Тимошенко С. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М.,

при секретарі Павлючук Ю.В.,

за участю: ОСОБА_1 та його представника Ковпака О.В.,

переглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Ковпака Олександра Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 17 січня 2023 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №066592 від 09.12.2022, ОСОБА_1 09 грудня 2022 року о 00.30 год на вул. Сільська в с. Дельжилер, Білгород-Дністровського р-ну Одеської обл., керував автомобілем марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини) від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився на місці під відеозапис нагрудної боді-камери, а також проводився відеозапис на телефон марки «Samsung Galaxy 32», imel НОМЕР_2 . Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 3).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №066593 від 09.12.2022, ОСОБА_1 09 грудня 2022 року о 00.30 год на вул. Сільська в с. Дельжилер, Білгород-Дністровського р-ну Одеської обл., керував автомобілем марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , де не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та, не впоравшись з керуванням, скоїв наїзд на бетонний паркан домоволодіння АДРЕСА_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Такими діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП (а.с. 15).

Постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 17 січня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням ст. 36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Також стягнуто судовий збір 536,80 гривень (а.с. 41-42).

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду першої інстанції, адвокат Ковпак О.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова Татарбунарського районного суду Одеської області від 17 січня 2023 року є незаконною і необґрунтованою тому просить її скасувати, та закрити провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника Ковпака О.В., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладаючи на нього відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясував всі фактичні обставин, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення встановлюється шляхом дослідження доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно із п. п. 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 12.1 ПДР України. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. 12.1 ПДР, який зазначений в протоколі працівником поліції.

Відповідно до п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Крім того, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним судом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

1)протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №066592 від 09.12.2022 (а.с. 3);

2)протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №066593 від 09.12.2022 (а.с. 15);

3)рапортами працівників поліції Друговіної І., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з аналізу яких вбачається, що 09.12.2022 вони в ході патрулювавання на службовому автомобілі марки «Рено Дастер», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на території Татарбунарської ОТГ, а саме в с. Дельжилер, близько 00.30 год. у комендантську годину, рухались по вул. Сільська та помітили автомобіль марки «Фольцваген Каді», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався попереду них. Було прийнято рішення перевірити зазначений транспортний засіб, після чого було включено проблискові маячки, на що водій автомобіля відреагував шляхом здійснення різкого маневру ліворуч, але, не впоравшись з керуванням, здійснив зіткнення з бетонним парканом. Після зупинки було розпочато відеозйомку події. Водій через пошкодження дверей авто з боку водія вийшов через пасажирські двері автомобіля. У нього були явні ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту, мав хитку ходу, не орієнтувався на місцевості). Водій не надавав дозвільних документів на пропозицію працівників поліції. В подальшому дружиною водія були надані відповідні документи та було з`ясовано, що правопорушником є ОСОБА_1 (а.с. 8);

4)схемою місця ДТП від 09.12.2022 (а.с. 19);

5)відеозаписом з портативного відеореєстратора поліцейських, якими підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 ДТП та зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі (диск а.с. 10).

Таким чином, оцінюючи вищезазначені докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. А саме в тому, що ОСОБА_1 09 грудня 2022 року о 00.30 год на вул. Сільська в с. Дельжилер, Білгород-Дністровського р-ну Одеської обл., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , де не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та, не впоравшись з керуванням, скоїв наїзд на бетонний паркан домоволодіння АДРЕСА_1 . В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Крім того, апеляційний суд вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 09 грудня 2022 року о 00.30 год на вул. Сільська в с. Дельжилер, Білгород-Дністровського р-ну Одеської обл., автомобілем марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння та факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки такі висновки суду першої інстанції ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а за кермом знаходився його односельчанин, який в момент приїзду поліцейських пішов шукати допомогу, оскільки той не впорався з керуванням, зіткнувся із бетонним парканом, з огляду на наступне.

Апеляційним судом був досліджений наявний в матеріалах справи відеозапис, згідно якого вбачається, що 09 грудня 2022 року близько 00.30 год працівники поліції патрулювали на службовому автомобілі, попереду них рухався автомобілем марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого на службовому автомобілі було включено проблискові маячки, однак водій автомобіля не відреагував, не зупинився на вимогу, тому працівники поліції розпочали переслідувати автомобіль марки «Volkswagen Caddy», р.н. НОМЕР_1 , однак згідно відеозапису, на деякий час було втрачено з поля зору вказаний транспортний засіб. Через декілька хвилин працівники поліції наздогнали переслідуваний автомобіль Volkswagen Caddy», р.н. НОМЕР_1 , водій якого не впоравшись з керуванням, здійснив зіткнення з бетонним парканом.

Відеозаписом дійсно зафіксовано, що ОСОБА_1 знаходився не за кермом автомобіля, при цьому наявність інших осіб які б могли керувати даним транспортним засобом відеозаписом не зафіксовано. Крім того, ОСОБА_1 заперечуючи факт керування, жодним чином не міг пояснити хто саме керував транспортним засобом, та де знаходиться нібито водій. Також постійно повторював «хтось керував взяв і побіг, я не знаю хто».

Крім вищезазначеного, відеозаписом також зафіксовано як ОСОБА_1 пропонував працівникам поліції «домовитись», «давайте хлопці розберемось», також неодноразово повторював «я попав, з дому виженуть через це» (диск а.с. 10).

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , апеляційним судом оцінюються як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинені правопорушення.

Наявний в матеріалах справи відеозапис подій поліцейських відображає із достатньою повнотою стан водія ОСОБА_1 , його поведінку та те, що співробітники поліції під час складання протоколів про адміністративне діяли згідно до вимог чинного законодавства та у відповідності до процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду.

Відеозапис з нагрудних відеокамер працівників поліції, є об`єктивним доказом по справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь якої особи та на якому зафіксовано достовірну, повну та переконливу фіксацію відповідних подій.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним вимог п. п. 2.5, 12.1 Правил дорожнього руху України.

Зазначений висновок суду також відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .

Керуючись ст. 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Ковпака Олександра Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 17 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький