Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/383/23
Провадження № 3/382/301/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року м. Яготин

Суддя Яготинського районного суду Київської області Нарольський М. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 870310 від 04.03.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 , "03.03.2023 року близько 21 години в АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство в психологічній формі, погрожував розправою, нецензурно лаявся". Зазначені дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв до суду від нього не надходило. Судові повістки направлялися на адресу місця проживання, яку ОСОБА_1 вказав під час складення протоколу, що ним підписаний без заперечень; конверти повернулися з відміткою "адресат відсутній". Крім цього, він повідомлявся шляхом опублікування оголошення на сайті суду. У зв`язку з цим суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП його присутність у вказаній категорії справи не є обов`язковою.

Про надходження на розгляд суду вказаної справи було повідомлено прокурора Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області. Прокурор не скористався правом на участь у розгляді справи. Участь прокурора у вказаній категорії справ не є обов`язковою відповідно до ст. 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Відсутність прокурора при розгляді справи не перешкоджає її розгляду по суті та не є підставою для закриття провадження в справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення відповідно до ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП). Крім того, відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення відсутність прокурора при розгляді справи не є підставою для відмови судом щодо встановлення обставин та наявності/відсутності складу адміністративного правопорушення в діях/бездіяльності особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов таких висновків.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як зазначено у ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Тобто, суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, мають бути особи, якщо не родичі, то такі, які спільно проживають однією сім`єю.

Згідно з ч. ч. 2 і 3 ст. 3 Закону № 2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Як вбачається із протоколу, в графі "потерпілий" зазначено " ОСОБА_2 - брат дружини". Також в терміновому заборонному приписі стосовно кривдника від 04.03.2023 року, винесений стосовно ОСОБА_1 , вказано "03.03.2023 р. вчинив домашнє насильство" (відносно кого не вказано); в графі "постраждала особа" зазначено " ОСОБА_2 - брат дружини". В рапорті працівників поліції від 03.03.2023 року зазначено, що надійшло повідомлення на службу 102 03.03.2023 о 21:21 в якому зазначено "буянить зять погрожує по телефону. ШМД не потрібно. Де перебуває невідомо. Прикмети: плотної статури. Зріст 180 см. Куртка темного кольору. У робочому одязі зі специфіцним запахом. Тел. зятя не памятає" заявник ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , кривдник ОСОБА_3 . З цього ж рапорту вбачається, що здійснено ще одне повідомлення на службу 102 03.03.2023 року о 21:34 наступного змісту "Мова не чітка та затяжна. Буянить зять. Просить направити наряд поліції" заявник ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , кривдник ОСОБА_5 . Із письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається "Сьогодні 03.03.2023 близько 21:30 на тел. мого співмешканця, дзвонив чоловік на ім`я ОСОБА_6 , а також приходив до нас в АДРЕСА_2 , та погрожував мені, словами, казав задушу, поб`ю через те, що я проживаю з ОСОБА_7 ..." У картці обліку факту домашнього насильства від 03.03.2023 року в графі "потерпілий" зазначено " ОСОБА_2 ", в графі "правопорушник" - " ОСОБА_1 ", в графі "ступінь споріднення" зазначено "зять/брат жінки". У формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства в графі "постраждала особа" зазначено " ОСОБА_2 ", в графі "кривдник" - " ОСОБА_1 ", в графі "у яких стосунках перебуває кривдник з постраждалою особою" зазначено "чоловік сестри".

Враховуючи викладене, фактично не зрозуміло, ким приходяться ОСОБА_1 та ОСОБА_2 один одному, доказів того, що вони є членами сім`ї або не є родичами, проте є такими, що спільно проживають однією сім`єю, суду не надано.

Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відноситься до суб`єктів правопорушення за ст. 173-2 КУпАП (стаття 3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"). Натомість, опосередковано свідчать про те, що між зазначеними особами, ймовірно, виникла побутова сварка. Однак, така обставина сама по собі не є об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого саме ст. 173-2 КУпАП.

У Рішенні Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 року зазначено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При цьому, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати/збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми законодавства, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 173-2, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Суддя М. М. Нарольський