ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5359/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2023 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 27 липня 2023 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17 липня 2023 року серії ААД № 372558, водій ОСОБА_1 17 липня 2023 року, о 00 год. 07 хв., за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 21, керував транспортним засобом «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук.

Від проходження огляду на стан сп?яніння за допомогою технічного приладу «Драгер» та встановленому законодавством порядку у лікаря водій ОСОБА_1 відмовився на бодікамеру поліцейського.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 372558 від 17 липня 2023 року, складений стосовно ОСОБА_1 , направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції, розписка ОСОБА_2 про залишення на зберігання транспортного засобу, відеозапис з бодікамери поліцейського.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у судовому засіданні категорично заперечив свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення та наголосив на тому, що не керував транспортним засобом. По суті правопорушення пояснив, що за дві хвилини до комендантської години вони з його товаришем ОСОБА_3 їхали вулицею Дніпровська набережна, у подальшому були зупиненні працівниками поліції. Після зупинки як до водія підійшли до нього, однак ствердно вказував, що не керував транспортним засобом. Від проходження огляду на стан сп?яніння за допомогою приладу «Драгер» відмовився, оскільки не довіряє такому, водночас бажав проїхати до найближчої лікарні, про що і наголошував працівникам поліції.

У судовому засіданні захисник Горлевий Д.І. заявив клопотання про закриття справи стосовно ОСОБА_1 обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та такий йому не належить, водночас вказане працівниками поліції було проігноровано, як і те, що автомобілем керував ОСОБА_2 , що останнім не заперечується.

Понад це, захисник додав, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп?яніння на місці події, оскільки не довіряє достовірності приладу «Драгер», в той же час декілька разів зазначав працівникам поліції про бажання пройти огляд в саме в медичному закладі, втім останні не відреагували на це прохання, чим на переконання захисника, порушили права ОСОБА_1 та вимоги Інструкції.

Також під час судового розгляду протоколу захисник додав, що відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, що міститься у матеріалах справи не може бути належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, так як такий переривається та не містить всіх даних спілкування.

Захисник вважає, що наявними доказами неможливо встановити винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, з доведенням цього факту поза всяким розумним сумнівом.

На підставі викладеного, захисник просив закрити справу стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За клопотанням сторони захисту у судовому засідання був також допитаний свідок ОСОБА_2

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , товариш ОСОБА_1 пояснив суду, що вони разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 їхали в той вечір разом, за декілька хвилин до самої події його висадили неподалік від вул. Дніпровська набережна. Вказав, що керував автомобілем Антон, який і був на відеозаписі і вказував на себе як водія, цей автомобіль належить його дівчині. Свідок зазначає, що прибув на місце події вже коли відбувалась суперечка, яка виникла через те, що працівники поліції не хотіли віддавати автомобіль, а один з патрульних вказав, що забрати транспортний засіб буде можливість лише у разі, якщо ОСОБА_1 підпише протокол за ст. 130 КУпАП.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицiєю ч. 1 cт. 130 КУпAП передбачено відповідальність за:

1) кeрування трaнспортними зaсобами особами в cтані aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`янiння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу кeрування трaнспортним засoбом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лiкарських препаратів;

3) вiдмову oсоби, яка кeрує тpанспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лiкарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2, п. 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Частина 2 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суддя дослідила відеозапис події правопорушення, що відображений на DVD-R диску і долучений до матеріалів справи.

Враховуючи застосування поліцейськими відповідно до вимог ст. 266 КУпАП технічних засобів відеозапису, цей запис можливий для відтворення, доданий до протоколу у встановленому законом порядку, а тому суддя визнає його належним і допустимим доказом у цій справі.

Так, на відеозаписі зображений чоловік, який представляється ОСОБА_1 . На запитання працівників поліції щодо керування транспортним засобом останній заперечує керування автомобілем, через те проходити огляд на стан сп`яніння відмовляється (4 хв. 30 с.). Працівники поліції знову пропонують водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, останній категорично заперечує озвучену пропозицію, мотивуючи свою позицію, що його не зупиняли працівники поліції та вказував на іншу особу як водія транспортного засобу (04 хв. 50. с). Надалі погодився пройти огляд на стан сп?яніння за допомогою алкотестера «Драгер», втім після телефонної розмови змінив свою позицію та вимагав свідків на місце події (05 хв. 30 с.-08 хв. 20 с.) Працівники поліції в черговий раз пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, ОСОБА_1 всіляко ухиляється від відповіді на вказану пропозицію і вимагає доказів факту керування ним автомобілем та двох свідків. Поліцейські пояснюють, що цей факт встановлено на підставі даних працівників поліції. Знову неодноразово звучить пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 ухиляється від ствердної відповіді та після складення працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення вимагає аби його доставили до найближчого медичного закладу.

Перевіркою матеріалів не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, а саме: у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння та відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке невиконане через відмову ОСОБА_1 . При цьому під час пропозиції йому пройти огляд поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису. Факт відсторонення водія від керування транспортним засобом підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_2 .

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував є непереконливими, оскільки це спростовуєтья відеозаписом. Разом з тим, при матеріалах справи відсутні письмові пояснення водія (як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і на окремому аркуші паперу) про те, що транспортним засобом не керував.

Суддя відхиляє доводи захисника про порушення порядку проходження огляду на стан сп?яніння, оскільки акцентує увагу на тому, що на неодноразові вимоги поліцейського щодо проходження огляду на визначення стану алкогольного сп?яніння на місці за допомогою алкотестера та в медичному закладі ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився, про бажання проїхати до медичного закладу останній заявив вже коли протокол про адміністративне правопорушення був складений.

Критично суддя ставиться й до пояснень ОСОБА_1 , які були надані ним в судовому засіданні, оскільки із згаданого відеозапису вбачається, що останній вів себе зухвало, агресивно, висловлювався нецензурною, вимагав старшого (1 хв. 35 с. - 1 хв. 45 с.), ледь не відбулась бійка між його товаришами та працівниками поліції (22 хв. 45 с.). Суд також звертає увагу на те, що вказані події відбувались під час комендантської години.

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 і свідок ОСОБА_2 є приятелями, через те суд не виключає, що свідок надав такі пояснення з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності.

Крім того, в самому клопотанні про закриття справи зазначено, що керував транспортним засобом сам ОСОБА_2 , що явно суперечить позиції захисника та показаннями самого свідка, який стверджував на те, що автомобілем керував не ОСОБА_2 , а інший їх знайомий на ім`я ОСОБА_3 .

Суддя вважає, що докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є такими, що доповнюють один одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумнівів.

Отже, з огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу в розмірі, що передбачено цією санкцією, із позбавленням права керувати транспортними засобами, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя М.С. Бондаренко