П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року суддя Черкаського районного суду Черкаської області Тептюк Є.П., розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1ст.173-2 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 18..12.2022 року, о 20 годині 30 хвилин, в АДРЕСА_2 , вчинив психологічне насильство в сім`ї відносно ОСОБА_2 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

Дані дії ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив суду, що він є власником будинку в АДРЕСА_2 . В дланому будинку проживає його син з дружиною та дітьми. Сам ОСОБА_1 проживає в м.Черкаси з дружиною. 18.12.2022 року він приїхав до сина, що привітаи онуків з Днем святого Миколая. Коли він перебував в будинку, його невістка вчинила з ним свару, вдарила його по обличчю, а син викликав поліцію. Як вказав ОСОБА_1 ніяких протиправних дій до невістки він не вчиняв.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дає наступне визначення домашнього насильства - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Домашнє насильство - це один з різновидів насильства. Воно відрізняється від інших проявів (на вулиці, під час військових дій, під час конфлікту, в колективах тощо) тим, що коїться близькими один до одного людьми (родичами або членами сім`ї), які мають тісні стосунки - кровні, емоційні, шлюбні, інтимні, господарські та які пов`язані між собою. Таким чином, попередження та протидія домашньому насильству, а також надання допомоги постраждалим ускладняються саме тим, що це правопорушення стосується близьких людей. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство». Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися. Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

До матеріалів не долучено будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 дійсно вчиняв будь-які дії психологічного характеру, пов`язані з домашнім насильством відносно своєї невістки, крім показів самої ОСОБА_2 , до даних показів суд відноситься критично, оскільки вони не підтверджені жодними іншими доказами.

Наявний в матеріалах справи протокол не є підтверджуючим доказом скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, оскільки без сумнівів стверджувати, що викладені в ньому обставини відповідають дійсності не можливо. Приймаючи до уваги, все вище викладене, встановлюючи у відповідності до ст. 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП у справі відсутні.

Враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, суд приходить до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП.

На підставі викладеного, ст.ст.173-2, 247 ч.1 п. 1, 283-284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Є. П. Тептюк