Справа № 164/1333/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2023 року Смт. Маневичі

Суддя Маневицького районного суду Волинської області Ониско Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли відвідділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 058167 від 29 серпня 2022 року, ОСОБА_1 , 29 серпня 2022 року, біля 21 год. 29 хвилин, на автомобільній дорозі с. Гораймівка с. Майдан-Липненський, керував мотоциклом „Musstang 150, без реєстраційного номерного знаку, маючи ознаки алкогольного сп?яніння, на вимогу працівника поліції відмовився пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та суду пояснив, що 29.08.2022 року, біля 21 години, він разом з ОСОБА_2 на мотоциклі останнього і який перебував за кермом, повертались з с. Гораймівки в с. Майдан-Липненський. Він, ОСОБА_1 сидів по середині, а по заду мотоцикла сидів ОСОБА_3 . Через деякий час вони помітили, що їх переслідує автомобіль поліції. ОСОБА_2 з`їхав на лісну дорогу, але автомобіль поліції їх наздогнав. Після зупинки мотоцикла ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втекли з місця події. Йому, ОСОБА_1 втекти невдалось, так як його догнали працівники поліції. Працівники поліції застосували до нього насильство, що виразилось в нанесені ударів ногами по його ногах та удари долонею руки по його голові. Після цього працівники поліції застосували до нього психологічне насилля, що виразилось в погрозах нанесення ударів, доставленні його в смт. Ківерці для подальшого затримання. Всі ці дії відбувались на протязі тривалого часу і він погодився визнати, що саме він перебував за кермом мотоцикла. В подальшому було проведено відеозапис на якому зафіксовано, що він визнає факт керування мотоциклом та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Хоче пояснити, що цей відеозапис було проведено під впливом психологічного насилля і він мав постановочний характер, тобто всі дії що зафіксовані були наперед узгоджені працівниками поліції і вчинені з метою лише відеофіксації. Після цього його було відпущено до дому та залишено йому мотоцикл. Так як видимих тілесних ушкоджень на тілі не було, він на слідуючий день та інші дні не звертався в правоохоронні органи з повідомленням про неправомірні дії відносно нього зі сторони працівників поліції. Просить провадження у справі закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 показав, що 29.08.2022 року, біля 21 години, він на власному мотоциклі разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 повертались з с. Гораймівки в с. Майдан-Липненський. Він, ОСОБА_2 перебував за кермом мотоцикла, ОСОБА_1 сидів по середині, а по заду мотоцикла сидів ОСОБА_3 . Через деякий час вони помітили, що їх переслідує автомобіль поліції. Він, ОСОБА_2 , з`їхав на лісну дорогу, але автомобіль поліції їх наздогнав. Після зупинки мотоцикла він, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втекли з місця події. ОСОБА_1 втекти невдалось, так як його наздогнали працівники поліції.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 підтвердив покази свідка ОСОБА_2 та пояснення ОСОБА_1 в тій частині, що у вказаний в протоколі час та місці за кермом мотоцикла перебував ОСОБА_2 .

Захисник ОСОБА_1 адвокат Любчич В.С., просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом було здійснено неодноразовий виклик в судове засідання поліцейського Остапчука В.С., який 29.08.2022 склав відносно ОСОБА_1 протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП та його напарника, який був присутній при цьому. Так, в судове засідання було викликано вказаних поліцейських на 17.01.2023, на 02.02.2023, на 06.03.2023, про те поліцейські будучи завчасно повідомленими по дату та час судового засідання не виявили бажання надати особисті пояснення під час судового розгляду та не прибули за вказаними викликами.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Любчича В.С., дослідивши покази свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов таких висновків.

Згідно складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, останній керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

На підтвердження викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення обставин до протоколу серії ААД № 058167 від 29 серпня 2022 року, долучено один DVD-R диск з відеозаписом, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного-наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 795355 від 29 серпня 2022 року.

При цьому не один із зазначених документів, крім відеозапису, не містить доказу того, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом мотоцикла. Навпаки з показів свідків та пояснення самого ОСОБА_1 за кермом мотоцикла перебував ОСОБА_2 . На відеозаписі встановлено, що о 21 годині 28 хв. працівники поліції переслідують мотоцикл в лісовій місцевості на якому перебуває декілька осіб. Це видно з того, що руки одного пасажира розставлені в сторони, відповідно руки водія повинні перебувати на кермі мотоцикла. Після чого запис переривається і відновлюється лише в 22 годині 54 хв., тобто майже через півтори години, що дає підстави вважати, що цей час працівники поліції використали для схиляння ОСОБА_1 у визнанні факту керування мотоциклом і фіксування це на відеозапис. Пояснити свої дії безпосередньо перед складенням даного протоколу, який було складено о 23 годині 29.08.2023 та те, чому було перервано відеозапис з 21 год. 28 хв. до 22 год. 54 хв. працівники поліції не виявили бажання і не прибули в судове засідання, чим позбавили себе можливості у доведенні перед суддею правомірності своїх дій і правдивості інформації зазначеної в протоколі.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції Україниі повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності (презумпція невинуватості) закріплено у ст. 62 Конституції України, згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Судова практика свідчить, що у відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст. 251 КУпАП).

За таких умов сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності її вини, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Отже, оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що провадження у справі, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 36, ч.1 ст. 130 , 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 058167 від 29 серпня 2022 року - закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом десяти діб з дня винесення постанови.

Суддя Маневицького районного суду

Волинської області Ониско Р.В.