БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1793/23
Провадження № 3/497/896/23
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.09.2023 року м.Болград
Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Кодінцевої С.В.,
за участю секретаря судового засідання Деревенського І.Ю.,
прокурора Дундер Е.В.,
особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ,
його захисника адвоката Сахарової Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли до суду 09.08.2023 року відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Голиця Болградського району, Одеської області, громадянина України, не інваліда, одруженого, утриманців не має, який займає посаду старости с. Голиця Болградського району Одеської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Болградським РВ УМВС України в Одеській області від 11.06.2022 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.172-4 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Розпорядженням Василівської сільської ради Болградського району Одеської області №10-VІІІ від 01.12.2020 року ОСОБА_1 затверджено старостою села Голиця Василівської сільської ради Болградського району Одеської області та збережено 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах 4 категорії посад.
За цим фактом старшим оперуповноваженим 6-го відділу (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України майор поліції Яковлєвим Ігорем Володимировичем складено 03.08.2023 року протокол про адміністративне правопорушення №1630/2023.
В судовому засідання 23.08.2023 року (а.с.109-111):
- особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 провину не визнав. Стверджував, що в 2015 році став головою сільської ради, в зв`язку з чим оформив повідомлення про те, що він з 10.11.2015 року не займається підприємницькою діяльністю, не суміщає посади ні в одній організації, установі і підприємстві, яке посвідчене секретарем Голицької сільської ради Болградського району Одеської області.
На загальних зборах фермерського господарства зняв з себе повноваження голови господарства. Тому вважає, що здійснив усі дії відповідно до закону і він не порушує корупційне законодавство, а тому підстав для притягнення до відповідальності не має.
Захисник особи, відносно якої складено даний протокол ОСОБА_1 ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 був головою фермерського господарства «Гануся» задовго до того, як його обрали головою сільської ради. Після призначення на посаду вчинив усі необхідні дії: подав повідомлення, 10.11.2015 року на засіданні загальних зборів ФГ склав повноваження голови господарства, а тому не входив до управління цим господарством. Згідно Закону України «Про селянське фермерське господарство» виконавчим органом господарства є голова ФГ, а вищим органом загальні збори. У статуті ФГ «Гануся» в п.4 також зазначено, що вищим органом Господарства є Загальні Збори членів господарства (або їх представників). Виконавчим органом Господарства є Голова Господарства, призначений Зборами членів Господарства. Голова господарства керує справами господарства без доручення, розпоряджається його майном і коштами, складає від імені господарства угоди і здійснює інші юридичні дії, відкриває в банках рахунки і розпоряджається коштами на цих рахунках.
Таким чином, будучи засновником ФГ «Гануся» ОСОБА_1 не порушує Закон, та не підпадає під дію статті, що йому інкримінується, так як не входить до складу управління.
- прокурор наполягала на притягненні ОСОБА_1 до відповідальності та накладенні на нього адміністративного стягнення. Надала письмовий висновок, який долучено до матеріалів справи (а.с.96-98).
Прокурор стверджувала, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли Особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Діючи в порушення ст. 68 Конституції України, пункту Б підпункту Б ст.3, ч. 2 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», ч.1 ст.1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.3 ч.1 ст.3, ч.2 ст.12 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ОСОБА_1 не пізніше 15 робочих днів з дня призначення на посаду старости села Голиця Болградського району, Одеської області, не здійснив дій, спрямованих на припинення підприємницької діяльності та припинення повноважень у складі правління, інших виконавчих чи контрольних органів наглядової ради підприємства або організації, що, згідно правоустановчих документів, має на меті одержання прибутку. Дії на припинення повноважень у складі правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку, а саме, у складі засновників Фермерського господарства «Гануся» та входження до складу правління цього господарства станом на 21.07.2023 року ще рахувався засновником згідно витягу з ЄДРПОУ, хоча був обраний старостою с.Голиця Болградського району Одеської області. Тобто упродовж періоду часу з 02.12.2020 року по 22.12.2020 року у ОСОБА_1 , виник обов`язок здійснити дії спрямовані на припинення його повноважень у складі СФГ «Гануся». Датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією є період часу з 02.12.2020 по теперішній час тому як він станом на 21.07.2023 року дій спрямованих на припинення його повноважень у складі СФК не вчинив.
Прокурор вважала, що докази додані до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 є допустимими та належними, та в повному обсязі підтверджують винуватість старости с.Голиця ОСОБА_1 у скоєні вказаного адміністративного правопорушення.
З урахуванням сукупності доказів з точки зору їх достатності для доведення винуватості, обставин вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , а також належності та допустимості доказів, на думку прокурора, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, у зв`язку з чим просила визнати винним у вчинені вказаного адміністративного правопорушення.
- особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення старший оперуповноважений 6-го відділу (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України майор поліції Яковлєв Ігор Володимирович, будучи належним чином повідомленим (а.с.90, 113) не прибув.
В судовому засіданні було оголошено перерву до 04.09.2023 року, яке продовжено за участю тих же учасників судового розгляду.
Вислухавши у судовому засіданні пояснення присутніх, вивчивши надані суду матеріали, дослідивши надані докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи про адміністративне правопорушення, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і постановлення об`єктивного законного рішення по суті, суд дійшов наступного висновку.
Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є:всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Положеннями ст. 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Згідно частини першої, пункту 1, підпункту «Б» ст. З Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, особами, на яких поширюються дія цього Закону - є голови сільських рад.
Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що посадова особа місцевого самоврядування - особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадами в органах місцевого самоврядування є посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
Приписами частини 2 статті 12 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України "Про запобігання корупції".
Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.2 ст.172-4 КУпАП полягає в порушенні особою встановлених законом обмежень щодо входження до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особа здійснює функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляє інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації).
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Першої сесії восьмого скликання Василівської сільської ради Болградського району Одеської області від 01.12.2020 року за №10-VІІІ затверджено ОСОБА_1 на посаду старости села Голиця (а.с.17).
Відповідно до розпорядження Василівської сільської ради Болградського району Одеської області від 01.12.2020 року №90-К (а.с.18) ОСОБА_1 прийнято на посаду старостисело Голиця Василівської сільської ради Болградського району Одеської області та збережено 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах 4 категорії (а.с.18).
03.12.2020 року ОСОБА_1 під особистий підпис попереджено про обмеження, пов`язані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби (а.с.20).
Згідно частини першої, пункту 1, підпункту «в» ст.3 Закону, суб`єктами, особами, на яких поширюються дія цього Закону - є посадові особи місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», система місцевого самоврядування включає старосту.
Згідно ч. 4 ст. 51 вказаного закону, до складу виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради входять також за посадою секретар відповідної ради, староста (старости).
Статтею 54-1 вказаного закону встановлено, староста затверджується сільською, селищною, міською радою на строк її повноважень за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови. Староста є членом виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради за посадою і працює в ньому на постійній основі. Порядок організації роботи старости визначається цим та іншими законами, а також Положенням про старосту, затвердженим сільською, селищною, міською радою.
Відповідно до ч. 2 ст. 54-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», староста працює на постійній основі в апараті відповідної ради та її виконавчого комітету, а в разі обрання членом цього виконавчого комітету - у виконавчому комітеті ради. На старосту поширюються вимоги щодо обмеження сумісності його діяльності з іншою роботою (діяльністю), встановлені цим Законом для сільського, селищного, міського голови.
Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що посадова особа місцевого самоврядування - особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Приписами пункту 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено посадами в органах місцевого самоврядування є посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
Відповідно до частини 2 статті 12 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».
Так, згідно примітки до ст.172-4 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», за винятком депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад (крім тих, які здійснюють свої повноваження у відповідній раді на постійній основі), присяжних.
Враховуючи вище викладене, згідно п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», староста села Голиця Болградського району Одеської області ОСОБА_1 відноситься до суб`єктів на яких поширюється дія цього Закону, як на сільського голову.
Положеннями ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Згідно ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, забороняється:
1) займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України;
2) входити до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особи здійснюють функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляють інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України, крім випадку, передбаченого абзацом першим частини другої цієї статті.
Так, згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» встановлено, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати їх переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування.
За змістом положень ч. 2, 4 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа та діє на основі установчого документа (статуту).
В установчому документі зазначаються серед іншого, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України. При цьому таке господарство може бути створене громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону.
Частиною 2 ст.25 Закону України "Про запобігання корупції" визначено, що особа, призначена (обрана) на посаду, зазначену в пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язана не пізніше 15 робочих днів з дня призначення на посаду здійснити дії, спрямовані на припинення підприємницької діяльності та припинення її повноважень у складі правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, якщо особа здійснює функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляє інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.
Однак, у питанні 10 Методичних рекомендацій Національного агентства з питань запобігання корупції «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» №5 від 02.04.2021 року визначено, що відповідальність за порушення заборони, визначеної у п. 2 ч, 1 ст. 25 ЗУ «Про запобігання корупції» настає незалежно від того, чи вчиняла особа будь-які дії на посаді в органі управління, чи здійснювало таке підприємство/організація господарську діяльність та чи отримувало дохід, а також незалежно від отримання доходу особою від такої діяльності.
Щодо місця вчинення правопорушення:
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015 з питань офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 276 КУпАП місцем вчинення правопорушення є адміністративно-територіальна одиниця, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону, які виникли у нього, як у посадової особи місцевого самоврядування, тобто місцем вчинення правопорушення є: с.Голиця Болградського району Одеської області.
Щодо дати вчинення правопорушення:
Щодо дня виявлення правопорушення:??
Особа, яка склала даний протокол вважає, що датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є дата завершення збору доказів, встановлення особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, фактичних даних для висновку про наявність в діях особи вини у вчиненні правопорушення, встановлення складу адміністративного правопорушення та складання і оголошення протоколу за участю особи ОСОБА_1 , а саме 03.08.2023 року.
Відповідно до абзацу 2 п.16 постанови Верховного Суду України № 13 від 25.05.98 р. «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією» несвоєчасним складанням протоколу про адміністративне правопорушення слід вважати не складання його протягом передбачених ст. 38 КУпАП строків, які мають обчислюватися з моменту корупційного правопорушення чи одержання інформації про нього.?
Провадження у справі про адміністративне корупційне правопорушення може бути розпочате лише за наявності відповідних приводів і підстав.?
Законними приводами для порушення адміністративного провадження можуть бути: заяви і повідомлення підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості, громадян; повідомлення, опубліковані у пресі; безпосереднє виявлення уповноваженим суб`єктом ознак корупційного правопорушення.?
Прокурор в судовому засіданні зазначила, що початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли зібрано докази, проаналізовано зібрані фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформлюється у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення. Дії уповноваженої особи, що має право складати протоколи, до моменту його складання можуть свідчити лише про виявлені окремі ознаки правопорушення, але факт, що виявлення діяння містить склад адміністративного правопорушення, зазначається при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому прокурор посилалася на відповідь НАЗК від 18.03.2021 року № 22/3-79вих-21 адресовану Черкаській обласній прокуратурі (а.с.99-101).
Таким чином, на думку прокурора, днем виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-4 КУпАП, слід вважати дату складання цього протоколу, тобто 03.08.2023 року (а.с.1).?
Днем виявлення порушення, пов`язаного з корупцією є момент отримання суб`єктами уповноваженими на складання протоколів про адміністративні корупційні правопорушення інформації про таке порушення.?
Судом встановлено, що:?
23 червня 2023 року начальник Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на адресу Василівської сільської ради Болградського району Одеської області спрямував запит про надання інформації та копій документів щодо можливого вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідальність за які передбачена ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП старостою с.Голиця Болградського району Одеської області ОСОБА_1 .
На вказаний запит Василівська сільська рада Болградського району Одеської області 07.07.2023 року надала відповідь з копіями документів (а.с.16-44).
В матеріалах справи є декілька рапортів старшого уповноваженого УСР в Одеській області ДСР НП України майора поліції Яковлєва І. на ім`я начальника УСР в Одеській області ДСР НП України полковника поліції Шевчука О. про наявність матеріалів відносно ОСОБА_1 , старости с.Голиця Болградського району Одеської області, в діях якого вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-4 ч.2 КУпАП, в яких взагалі відсутня дата складання (а.с.70, 86).
Таким чином, станом на 03.08.2023 року уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення були зібрані, проаналізовані усі документи, що були необхідні для вирішення питання щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення та 03.08.2023 року був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , що надійшов на розгляд суду 09.08.2023 року (а.с.87).?
Керуючись принципом верховенства права і дотримуючись букви закону варто наголосити, що моментом виявлення порушення, пов`язаного з корупцією є момент отримання інформації про таке порушення уповноваженими (особою чи органом державної влади). При цьому складання адміністративного протоколу про вчинення порушення, пов`язаного з корупцією є лише окремою процесуальною дією, вчиненою на підставі виявленого факту порушення, пов`язаного з корупцією (факт виявлення порушення це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення).?
Таким чином, датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією необхідно рахувати, яку суд зміг встановити виходячи з наявних матеріалів справи 23.06.2023 року, дату коли начальником Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на адресу Василівської сільської ради Болградського району Одеської області було надіслано запит про надання інформації та копій документів щодо можливого вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, старостою с.Голиця Болградського району Одеської області ОСОБА_1 (а.с.12-15).
З цих підстав, щодо моменту виявлення правопорушень суд не погоджується з позицією прокурора про те, що момент виявлення порушення і момент складення протоколу про таке порушення є тотожними, і таке твердження прокурора не відповідає чинному КУпАП, оскільки в ньому не визначено, що дата складання протоколу є датою виявлення правопорушення.?
У даному випадку суд враховує положення Рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України», яким передбачено, що в разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.?
Згідно з п.137 Рішення Європейського Суду з прав людини від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» - строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпечення юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.?
На думку суду, днем виявлення порушення, в розумінні статті 38 КУпАП, слід вважати день, коли суб`єкт, уповноважений на складання протоколу, отримав будь-які фактичні дані про вчинення правопорушення певною особою. Інше тлумачення цієї норми, на думку суду, надало б суб`єкту, уповноваженому на складання протоколу, незбалансовану перевагу на власний розсуд визначати момент, з якого починається строк накладення адміністративного стягнення.?
Таким чином, датою виявлення правопорушення суд вважає 23.06.2023 року (а.с.12).
Статтею 38 КУпАП визначено строки накладення адміністративного стягнення.
Так, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Згідно положень статті 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції статті, у виді мінімального штрафу.
Також суд приходить до висновку, що в даному випадку таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не суд не вбачає підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.
Санкція статті 172-4 ч.2 КУпАП передбачає додатковий вид стягнення конфіскацію отриманого доходу від такої діяльності.
Згідно ст.29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.
Разом з цим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази про розмір отриманого ОСОБА_1 доходу від діяльності як засновника СФГ «Гануся», а відтак суд не взмозі застосувати конфіскацію отриманого доходу як додатковий вид стягнення.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року N 3674-VI з наступними змінами та доповненнями, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому зазначеним Законом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 172-4 ч.2, 221, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 174-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100.00 гривень без конфіскації отриманого доходу від такої діяльності.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536.80 гривень (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) на користь держави.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).
Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області, який виніс постанову.

Повний текст судового рішення складено і проголошено о 09:00 годині 06.09.2023 року.

Суддя: С.В.Кодінцева