Справа № 128/316/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 лютого 2023 року місто Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Карпінська Ю.Ф., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

23.01.2023 о 09 год 45 хв в с. Березина по вул. Барське шосе, Вінницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «NISSAN NOTE» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння водій відмовився в установленому законом порядку, велась відеофіксація.

Тобто своїми умисними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні 09.02.2023 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав, просив проводити судовий розгляд без участі захисника, оскільки свої інтереси в судовому засіданні буде захищати самостійно. Підтримав попередньо подане через канцелярію суду клопотання, яке обґрунтоване тим, що працівник поліції зупинив транспортний засіб під його керуванням без повідомлення жодної причини. При цьому він не порушував Правил дорожнього руху. В матеріалах справи відсутня задокументована або збережена на матеріальних носіях чи відображена в електронному вигляді будь-яка інформація про порушення ним Правил дорожнього руху. Додатком до протоколу є відеозапис, зроблений на бодікамеру. Номер камери не зазначений в жодному документі, наявному в матеріалах справи. Представлений запис не відповідає вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/32999, оскільки в протоколі зазначено дату нібито вчиненого адміністративного правопорушення 23.01.2023, а на відеозаписі наявна інша дата 23.01.2022. Крім того, відеозапис вівся не безперервно, про що свідчить наявність двох файлів. При цьому перший запис розпочинається не з зупинки транспортного засобу, а вже в процесі розмови. Частина спілкування між ним та працівником поліції відсутня на запису. Він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння вимушено, під психологічним тиском, оскільки не досвідчений в таких питаннях. Працівниками поліції не було йому роз`яснено права, що є грубим порушенням на захист. Крім того, про порушення права на захист свідчить також відсутність частини статті 130 КУпАП, що позбавляє його можливості скористатися належним способом захисту. Тому просить провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінивши зібрані по справі докази, оглянувши відео, долучене до протоколу, доходжу такого висновку.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 266 КУпАП України, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно з п. 9 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 № 57), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 посилається на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону. Зокрема, зазначає про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутня вказівка на частину статті 130 КУпАП, що позбавило його можливості скористатися належним способом захисту.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 099677 від 23.01.2023, судом установлено, що у графі «чим порушив (ла) вимоги п. __ Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. __ ст. __ КУпАП» зазначено частину статті 130 КУпАП, а саме: частина перша.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 знайомився з матеріалами справи, які знаходяться у суду, в тому числі і з протоколом про адміністративне правопорушення.

У постанові Верховного Суду по справі № 216/5226/16-а від 18.07.2019 зазначено, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення.

У даному випадку суд приймає відеозапис з нагрудної камери та вважає його належним і допустимим доказом, оскільки він відображає усі обставини, в результаті яких працівниками поліції було встановлено порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, а саме: пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Зокрема, як вбачається з наявного технічного запису з нагрудної камери поліцейського, зафіксовано, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 підтвердив, що 22.01.2023 вживав спиртні напої, а 23.01.2023 керував транспортним засобом; працівником поліції повідомлено, що з ротової порожнини ОСОБА_1 чутно запах алкоголю та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу алкотестер Драгер на місці зупинки та проїхати до закладу охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 надано чітку відповідь: «Відмовляюсь».

ОСОБА_1 у своєму клопотанні також зазначив, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння спричинена психологічним тиском, якому він піддався, працівниками поліції не було роз`яснено процесуальні права, що є грубим порушенням права на захист.

За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 256 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 099677 від 23.01.2023 убачається, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується підписами ОСОБА_1 , наявними в протоколі. Будь-яких зауважень щодо змісту протоколу, пояснень чи клопотань останній не заявляв, що підтверджується самим протоколом та відеозаписом з нагрудної камери.

Суд критично сприймає вказані пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , оскільки пункт 2.5 ПДР не містить жодних виключень і законних підстав для відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції, тому суд розцінює вказані обставини як спробу ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто законодавець пов`язує обов`язок водія пройти огляд на вимогу поліцейського без будь-яких виключень, а вже потім можливе оскарження дій поліцейського з відповідними наслідками, які можуть бути визнані неправомірними.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 099677 від 23.01.2023 складено у відповідності до вимог статті 256 КУпАП України. Під час його складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було. Права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП України, ОСОБА_1 роз`яснювались, про що останній поставив свій підпис у протоколі.

При цьому ОСОБА_1 не надав суду жодного доказу на спростування обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та які б підтверджували його особисті пояснення, надані в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, обставини його вчинення, дані про його особу, а також те, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки і керування ним в стані алкогольного сп`яніння є небезпечним як для самого водія, так і для інших учасників дорожнього руху, вважаю з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненням як ним, так й іншими особами нових правопорушень, необхідним застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, і саме такий вид стягнення буде необхідним та достатнім для виправлення скоєного ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб визначається станом на 1 січня календарного року. Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 268, 284, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА