Справа № 523/7172/23
Номер провадження 3/523/4032/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2023 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Дяченко В.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 426575 від 09 квітня 2023 року, ОСОБА_1 09 квітня 2023 року о 09 год. 49 хв. керував транспортним засобом марки «Hyundai Venue», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Миколаївська дорога, 253, в м. Одесі, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що дійсно 09 квітня 2023 року перебував у транспортному засобі марки «Hyundai Venue», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якості пасажира, керував автомобілем його товариш. О 09:49 год. автомобіль марки «Hyundai Venue», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , стояв на вул. Миколаївська дорога, 253, в м. Одесі. В цей час, до автомобіля підішли працівники патрульної поліції, та, на його думку, в зв`язку з тим, що він є власником транспортного склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Стверджував, що автомобілем не керував. Додав, що протокол про адміністративне правопорушення підписав, так як працівники поліції пояснили, що у разі відмови від підпису він буде притягнутий до кримінальної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від10.10.2001р.№ 1306, встановлено,що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами (Постанова Верховного Суду справі № 686/11314/17).

За вимогами ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 , останній категорично заперечує факт керування 09 квітня 2023 року о 09 год. 49 хв. транспортним засобом марки «Hyundai Venue», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, доказами у даній справі є протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, два диски з відеофіксацією: диск №1 під назвою «ААД 426575 Слюсаренко» та диск №2 під назвою «ААД 426575 Слюсаренко».

Оглянувши у судовому засіданні диск №1 під назвою «ААД 426575 Слюсаренко», суддею встановлено, що на диску відображені події, які відбуваються 09 квітня 2023 року за участю водія мопеду та працівників поліції. При цьому, ОСОБА_1 пояснив, що на вказаному відеозаписі він відсутній.

З диску №2 вбачаться, що останній містить відеозапис на якому зафіксовано як ОСОБА_1 знаходиться на пасажирському сидінні автомобіля червоно кольору марки «Hyundai», в цей час працівник поліції ознайомлює його з протоколом про адміністративне правопорушення.

За такого, дослідивши надані працівниками поліції докази, суддя зазначає, що в останніх відсутні обставини саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Жодного іншого доказу на підтвердження факту керування ОСОБА_1 09 квітня 2023 року о 09 год. 49 хв. по вул. Миколаївська дорога, 253, в м. Одесі, транспортним засобом марки «Hyundai Venue», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , матеріали справи не містять.

Не може бути взятий до уваги як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення сам лише протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 426575 від 09 квітня 2023 року, оскільки викладені у ньому обставини спростовуються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суддею враховується правова позиція, викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Малофєєва, рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04 та ОСОБА_2 , рішення від 20.09.2016, заява № 926/08, що суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

З огляду на наведене суддя дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. В свою чергу, за відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом не доведено, що він є суб`єктом вчинення цього адміністративного правопорушення, а тому за таке правопорушення не може нести відповідальність.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р.№ 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, у тому числі і закріпленої у статті 62 Конституції України презумпції невинності. Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом. Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 р. У справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи відсутність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суддя приходить до висновку про закриття провадження у справі за відсутності у діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 251, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: