Житомирський апеляційний суд
Справа №283/1086/22 Головуючий у 1-й інст. Тимошенко А. О.
Категорія ч.1 ст. 184 КУпАП Доповідач Радченко С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Радченко С.В., за участі: захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності адвоката Волкова Анатолія Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Волкова Анатолія Володимировича, діючого в інтересах ОСОБА_1 на постанову Малинського районного суду Житомирської області від 27 червня 2022 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Малинського районного суду Житомирської області від 27 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України та ст.ст. 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» щодо забезпечення належних умов життя своєї неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 26 травня 2022 року о 14 годині та 16 червня 2022 року о 16 годині під час перевірки умов проживання дитини було виявлено, що у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , безлад, речі розкидані, посуд та підлога брудні, антисанітарний стан, ОСОБА_1 перебувала з ознаками алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду адвокат Волков А.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, як незаконну, а своїм рішенням закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Посилається, зокрема, на ту обставину, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення його підзахисною правопорушення за обставин, зазначених у протоколах про адміністративні правопорушення.

Крім того, в апеляційній скарзі апелянт порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення з причин того, що постанова винесена без участі ОСОБА_1 , яка не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, копію постанови суду отримано лише 05.01.2023 року, що підтверджується його розпискою.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення захисника, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст.280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції вище наведених вимог закону не дотримався.

Обґрунтовуючи висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, суд першої інстанції в оскаржуваній постанові послався як на докази: протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАБ від 16.06.202 року: № 885251 (а. с. 1) та № 885252 (а. с. 15); письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.2, 4, 17, 18); акти обстеження матеріально-побутових умов проживання: від 26.05.2022 року (а.с.5) та від 16.06.2022 року (а. с. 19). При цьому обгрунтувань допустимості та належності зазначених доказів постанова суду не містить.

Дослідивши наявні докази, апеляційний суд не погоджується з таким висновком, оскільки суд першої інстанції належним чином не дотримався вимог ст.ст.7, 245, 252, 280 КУпАП, внаслідок чого дійшов неправильного висновку про доведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.184 КУпАП.

Так, частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Апеляційний суд зауважує, що за змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Однак, з матеріалів справи, зокрема протоколів про адміністративне правопорушення, які складені в один день 16.06.2022 року взагалі не вбачається в чому саме проявилася об`єктивна сторона вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, зокрема те, чи взагалі ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання доньки ОСОБА_2 (які саме дії вчинила чи не вчиняла ОСОБА_1 спрямовані на ухилення від виконання батьківських обов`язків), чи була заподіяна шкода інтересам доньки (потерпілими від вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП є неповнолітні особи по відношенню яких здійснюється ухилення від виконання батьківських обов`язків), як цього вимагає диспозиція ч.1 ст.184 КУпАП. Слід звернути увагу, що письмові пояснення у малолітньої ОСОБА_2 було відібрано в порушення вимог процесуального закону, без залучення законного представника, педагога або психолога. Пояснення соціального працівника ОСОБА_3 містять лише посилання на те, що в будинку ОСОБА_1 брудно та неприбрано, а сама порушниця знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. При цьому жодного доказу такому стану речей, як-то фото чи відеофіксації, матеріали справи не містять, що викликає обгрунтовані сумніви у їх об`єктивності та неупередженості.

З урахуванням наведеного, та встановлених судом апеляційної інстанції обставин, протоколи про адміністративне правопорушення від 16.06.2022 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП, в розумінні ст.251 КУпАП, не можуть підтверджувати вчинення останньою правопорушень, оскільки процесуальну процедуру їх складення проведено з істотними порушеннями вимог ст.255 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є слушними та такими, що матеріалами справи не спростовуються.

Суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, викладені в оскарженій постанові висновки щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, не ґрунтуються на належно перевірених та допустимих доказах.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Отже, сукупністю досліджених доказів в справі про адміністративне правопорушення не доведено винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП поза розумним сумнівом, оскаржена постанова суду першої інстанції є необґрунтованою.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, апеляційний суд вважає необхідним постанову суду скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення,

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Волкова А.В. про поновлення строку задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малинського районного суду Житомирської області від 27 червня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Волкова Анатолія Володимировича, діючого в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Малинського районного суду Житомирської області від 27 червня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко