Номер провадження: 33/813/214/23
Номер справи місцевого суду: 495/6263/22
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Ігнатенко П. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого-судді Ігнатенко П.Я., за участю секретаря Зєйналової А.Ф.к., прокурора ОСОБА_1 , адвоката Тулянцевої В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,
розглянувши апеляційну скаргу адвоката Тулянцевої Валентини Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 жовтня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,
встановив:

22.08.2022 року прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері складено адміністративний протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, за ст. 172-15 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_2 .

З протоколу вбачається, що Білгород-Дністровська спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері вивченням матеріалів інвентаризаційного протоколу від 30.06.2022 року виявила ознаки вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме: ОСОБА_2 протягом лютого-червня 2022 року недбало поставився до військової служби та свої службових обов`язків, в порушення вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Закону України «Про Державну прикордонну службу України», своїх посадових обов`язків, вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення штаб-сержант ОСОБА_2 , проходячи військову службу на посаді сержанта із матеріального забезпечення мінометної застави прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону, який розташований за адресою АДРЕСА_2 , протягом лютого-червня 2022, в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», та посадових обов`язків, недбало поставився до військової служби та своїх посадових обов`язків, а саме: заходів щодо належного обліку та надійного зберігання речового майна прикордонної комендатури швидкого реагування не здійснював, в наслідок чого прикордонній комендатурі швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону завданого матеріального збитку на суму 111 466, 90 грн., чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме: недбале ставлення військової посадової особи до військової служби, вчинене в умовах дії в державі особливого періоду.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 жовтня 2022 року провадження по справі відносно адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.. 38 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду, адвокат Тулянцева Валентина Володимирівна, яка діє в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що оскаржена постанова ухвалена у відсутності ОСОБА_2 , про результати розгляду останньому не було відомо, він був у відрядженні, після закінчення якого, укладено договір на правову допомогу. Адвокатом отримано копію оскаржуваної постанови 07.11.2022 року та подано апеляційну скаргу 25.11.2022 року. Вказана апеляційна скарга постановою Одеського апеляційного суду від 09.12.2022 року повернута скаржнику.

Окрім того, адвокат просить скасувати постанову від 12.10.2022 року, якою закрито провадження в зв`язку із закінченням строків ,передбачених ст. 38 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При цьому посилається на те, що правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_2 , повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства, де визнання вини є обов`язковим відповідно до положень ст. 17, ч.4 ст. 374 КПК України, п.2 ч.1 ст.129 Конституції України. Аналіз положень ст.. 38 та п.7 ст. 247 КУпАП дає підстави стверджувати те, що наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення. При цьому треба звернути увагу і на те, що закриття справи із підстав, передбачених п.7 ст. 247 КУпАП, не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, наслідком чого була би відсутність підстав для визначення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Зважаючи на викладене та враховуючи правову позицію ЄСПЛ у питанні порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, можна прийти до висновку про те, що закриття справи у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за своєю суттю є закриттям справи із нереабілітуючих підстав, не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, що вказує на необхідність встановлення вини.
Тобто, для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків , передбачених ст.. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення. У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП. У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі, а саме за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП).
В обґрунтування доводів зазначає, що адміністративний протокол має складатись не пізніше 24 годин після виявлення правопорушення, однак адміністративний протокол в даній справі складено лише 22 серпня 2022 року. Отже, на думку скаржника, всі наявні в матеріалах справи докази є недопустимими.

Окрім того, єдиним доказом вини ОСОБА_2 в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено протокол інвентаризаційної комісії від 30.06.2022 р. №25 за результатами позапланової інвентаризації.

Відповідно до ст. 29 Положення №748 результати інвентаризації оформляються актом, до якого додаються інвентаризаційні описи і який підписується головою і членами інвентаризаційної комісії, а також у порядку ознайомлення командирами (начальниками) відповідних служб. Однак в матеріалах справи відсутні останні аркуші протоколу з висновками комісії, датою, посадами, прізвищами та підписами голови та членів інвентаризаційної комісії.

В протоколі інвентаризаційної комісії зазначено, що інвентаризація проводилась на підставі наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Про проведення позапланової інвентаризації №586-аг від 19.05.2022 року. Однак в матеріалах справи вказаний наказ відсутній.

Також в протоколі інвентаризаційної комісії зазначено, що частина майна та екіпіровки, яке визнано нестачею з вини ОСОБА_2 , було знищено 24.02.2022 року під час виконання бойового наказу на ділянці НОМЕР_2 прикордонного загону. При цьому, не зазначено на підставі яких документів встановлено найменування, інвентарні і номенклатурні номери та кількість знищеного майна. Будь-яких доказів на підтвердження цих відомостей не надано.

Згідно п.п. 3,5 Наказу Про затвердження протоколу інвентаризаційної комісії за фактом виявленої нестачі необхідно провести службові розслідування. Однак, зазначений наказ та висновки службового розслідування, а також перелік списаного (знищеного) майна, відсутні в матеріалах справи.

Окрім того, інвентарні та номенклатурні номери приблизно на 50% основних засобах та необоротних активах відсутні або не відповідають обліковим даним бухгалтерського обліку.

В порушення ст. 29 Положення №748 до протоколу про адміністративне правопорушення не долучені письмові пояснення ОСОБА_2 щодо виявленої нестачі військового майна.

Отже, протокол інвентаризаційної комісії від 30.06.2022 року НОМЕР_1 прикордонного загону не може слугувати належним та допустимим доказом виявлення факту нестачі матеріальних цінностей, їх переліку та кількості, а також розміру матеріальної шкоди, завданої штаб-сержантом ОСОБА_2 та не може слугувати доказом скоєння ОСОБА_2 інкримінованого адміністративного правопорушення. Просить взяти до уваги доводи, викладені в клопотанні про закриття провадження у справі, подане до суду першої інстанції 02.09.2022 року до закінчення строків притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.
В ході апеляційного розгляду ОСОБА_2 та його захисник - адвокат Тулянцнева В.В. апеляційну скаргу підтримали, просять її задовольнити. Пояснили, що вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП не доведена, посилаються на відсутність належних умов для обліку та зберігання цінностей, особливо в період вибуття ОСОБА_2 у відрядження.

Окрім того, при прийнятті посади, матеріальні цінності актом приймання-передачі не передавались ОСОБА_2 . Він вів облік наявного майна та того, що отримував. Видача матеріальних цінностей велась згідно журналу видачі. Після початку війни ОСОБА_2 був терміново направлений у відрядження, складські приміщення опечатав та ключі здав на зберігання. В період його відсутності інші особи видавали матеріальні цінності. Право на вхід до складських приміщень має, зокрема, начальник загону.

Під час відсутності ОСОБА_2 увідрядженні пломби зі складських приміщень, де зберігаються матеріальні цінності зірвано, розбита шибка, що уможливило доступ та неконтрольоване, незалежне від волі ОСОБА_2 їх використання та втрату.

Окрім того, за час відсутності ОСОБА_2 у загоні не вівся облік майна належним чином, не обліковувалось майно, видане особам, які звільнялись чи були переведені. Були випадки, коли особами при звільненні не здавались матеріальні цінності, які за ними числились. Все це було в період перебування ОСОБА_2 у відрядженні, тобто за відсутності можливості контролювати ці питання.
В зв`язку з цим звинувачення щодо неналежного обліку та зберігання майна, а також покладення відповідальності за недостачу матеріальних цінностей не відповідає вимогам закону, оскільки не доведено порушення порядку служби з боку ОСОБА_2 при виїзді у відрядження, а за час його відсутності у загоні за постійним місцем служби він не міг забезпечити належний облік та зберігання цінностей.
Інша матеріально-відповідальна особа НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_4 , якому також інкримінувалось за результатами інвентаризації від 30.06.2022 року адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172-15 КУпАП в зв`язку з нестачею матеріальних цінностей, які числились спільно за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ,- виправданий, провадження у справі закрито постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.10.2022 року у зв`язку із відсутністю події та складу правопорушення.
Просять задовольнити апеляційну скаргу та скасувати постанову від 12.10.2022 року, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
В суді апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_1 просила постанову суду першої інстанції залишити без змін, зазначила, що під час здійснення інвентаризації майна, яке знаходиться на балансі прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону встановлено, що штаб-сержант ОСОБА_2 належний облік речового майна мінометної застави не вів, не вжив заходів щодо його належного зберігання, внаслідок проявленого недбалого ставлення до військової служби штаб-сержанта ОСОБА_2 призвело до нестачі майна речової служби, а саме: спальний мішок - 25 шт., тактичний жилет з захисними пластинами (бронежилет) - 5 шт, шолом кулезахисний - 14 шт., рюкзак польовий - 9 шт., жилет розвантажувальний - 5 шт., килим спальний - 14 шт., плащ-намет солдатський - 13 шт., жилет світло відбивний - 4 шт. Вказані дії завдали матеріальних збитків на загальну суму - 111 466, 90 грн. ОСОБА_2 ставиться в вину не матеріальна шкода, а неналежний облік та зберігання майна. Посилання на те, що у наказі про відрядження ОСОБА_2 , який має гриф секретності, не зазначено відповідальну особу, якій необхідно передати матеріальні підзвітні цінності, не звільняє останнього від обов`язку вчинити всі необхідні дії по передачі підзвітного майна при виїзді у відрядження.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , його захисника - адвоката Тулянцевої В.В., прокурора ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, повторно дослідивши докази у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновків що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 жовтня 2022 року підлягає скасуванню з наступних підстав.

Указом ВО Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», в Україні оголошено початок проведення часткової мобілізації, тобто з вказаного часу в державі настав особливий період, який дії до теперішнього часу.

Крім того, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Будучи військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також своїх посадових обов`язків, ОСОБА_2 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст. 27 Закону України «Про державний кордон України», на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються: охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму; здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення.

Відповідно до ст..11,12 Статуту військовослужбовці зобов`язані знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.
Відповідно до ст.. 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`заний виконувати службові обов`язки. Особисто вести облік наявності та руху матеріальних засобів, складати і своєчасно подавати встановлені звітно-заявочні документи. Перевіряти наявність, якісний (технічний) стан і комплектність матеріальних засобів, що перебувають на його відповідальному зберіганні і на підзвітних об`єктах.
Відповідно до посадових обов`язків затверджених Наказом по ІНФОРМАЦІЯ_2 №962-АГ від 29.07.2022 року штаб-сержант ОСОБА_2 крім іншого зобов`язаний:

-Особисто вести облік наявності та руху матеріальних засобів, складати і своєчасно подавати встановлені звітно-заявочні документи;

-Перевіряти наявність, якісний (технічний) стан і комплектність матеріальних засобів, що перебувають на його відповідальному зберіганні і на підзвітних об`єктах.
Так, за положеннями ст. 1 КупАП завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.ст.251,252 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Диспозиція статті 172-15 КУпАПпередбачає адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, якщо це діяння вчинене в умовах особливого періоду.

Недбале ставлення до служби припускає несумлінне ставлення службової особи до покладених на неї службових обов`язків, що виявляється в їх невиконанні (бездіяльність) або у неналежному виконанні (дія).

Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Так, ОСОБА_2 інкриміновано адміністративне правопорушення, оскільки він будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу на посаді сержанта із матеріального забезпечення мінометної застави прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону протягом лютого-червня 2022, в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», та посадових обов`язків, недбало поставився до військової служби та своїх посадових обов`язків, а саме: заходів щодо належного обліку та надійного зберігання речового майна прикордонної комендатури швидкого реагування не здійснював, внаслідок чого прикордонній комендатурі швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону завдано матеріального збитку на суму 111 466, 90 грн., за що передбачена відповідальність відповідно до ч.2 ст. 172-15КУпАП, а саме: недбале ставлення військової посадової особи до військової служби, вчинене в умовах дії в державі особливого періоду.
Згідно адмінпротоколу ОСОБА_2 інкримінується, що під час здійснення інвентаризації майна, що знаходиться на балансі прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 Прикордонного загону внаслідок неналежного обліку речового майна мінометної застави, не вжиття заходів щодо його належного зберігання, внаслідок проявленого недбалого ставлення до військової служби штаб-сержанта ОСОБА_2 призвело до нестачі майна речової служби, а саме: спальний мішок 25 штук, тактичний жилет з захисними пластинами (бронежилет) 5 штук, шолом куле захисний 14 штук, рюкзак польовий 9 штук, жилет розвантажувальний 5 штук, килим спальний 14 штук, плащ-намет солдатський 13 штук, жилет світло відбивний 4 шт., що завдало матеріальних збитків на загальну суму 111466,90 грн. та значно вплинуло на бойову готовність всієї мінометної застави ПКШР.
Таким чином, ОСОБА_2 інкримінується вчинення триваючого правопорушення, а саме недбале ставлення до обліку і зберігання речового майна протягом лютого-червня 2022 року, до моменту виявлення факту, а саме до 30.06.2022 року.
До адміністративного протоколу додано:
- письмові пояснення ОСОБА_2 , який пояснював, що при відбутті у відрядження часу для передачі матеріальних цінностей не було, окрім того, наказу про передачу матеріальних цінностей не отримував. Все майно було у складських приміщеннях, які опломбовані, закриті, ключі передані на зберігання згідно інструкції. Пізніше дізнався, що без його присутності складські приміщення відкривались, проведена інвентаризація, виявлена нестача, з якою ОСОБА_2 не згоден (а.с. 9-10).
- витяг з Наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 25.08.2021 рорку №410-ОС про призначення штаб-сержанта ОСОБА_2 сержантом із матеріального забезпечення мінометної застави прикордонної комендатури швидкого реагування (а.с.14).
Також до адмінпротоколу додано Посадову інструкцію сержанта із матеріального забезпечення мінометної застави прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону. Згідно Розділу ІІ до обов`язків входить особисто вести облік наявності та руху матеріальних засобів, складати і своєчасно подавати встановлені звітно-заявочні документи; здійснювати здавання та приймання матеріальних цінностей, що перебувають на обліку або підлягають оприбуткуванню. Згідно Розділу ІV передбачена відповідальність за спричинення матеріального збитку в межах, визначених чинним трудовим і цивільним законодавством (а.с. 15-17).
Згідно протоколу інвентаризаційної комісії від 30.06.2022 року, інвентаризаційного опису необоротних засобів та довідки-розрахунку виявлена нестача матеріальних цінностей, зокрема майна речової служби у матеріально відповідальної особи ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (зі спільним переліком). Комісією зафіксовано, що зі слів матеріально відповідальних осіб частина майна була знищена в Херсонській області під час виконання бойового наказу. Пропозиція інвентаризаційної комісії: майно, яке було знищено 24 лютого на ділянці НОМЕР_2 прикордонного загону провести заходи щодо списання їх з обліків встановленим порядком відповідно до інспекторських посвідчень. Результати списання відсутні (а.с. 18-21; 22-44).
Свідок ОСОБА_5 , будучи допитаним в суді першої інстанції, пояснив, що ОСОБА_2 добросовісно та дбайливо відносився до майна, вів належний облік. Перед початком війни за наказом у січні 2022 року свідку частково майно було передано за актами приймання-передачі від ОСОБА_2 , чому це майно після цього продовжувало числитись за останнім,- пояснити не може. Коли почалась війна, був наказ виїхати у відрядження, майно зберігалось у опечатаних приміщеннях. Ключі передані керівництву на зберігання. Пізніше свідок дізнався, що склади були відкриті, зірвані пломби невідомими особами. Все це відбулось в період перебування у відрядженні ОСОБА_2 (а.с.84).
Свідок ОСОБА_4 , будучи допитаним в суді першої інстанції пояснив, що він виїхав у відрядження 16.02.2022 року , наказу передавати та складати акти приймання-передачі перед відрядженням не було. На підставі ст. 14 Статуту вони звертались до керівництва, усно доповідали про необхідність передати майно на зберігання при вибутті у відрядження. Ніде не вказано, що рапорт має бути письмовим. Свідок пояснив, що під час їхнього відрядження складські приміщення були відкриті, пломби зірвані, майно розкидано та частково втрачено. У червні 2022 року проводили інвентаризацію на підрозділах, туди зі складів ніби-то частково були евакуйовані матеріальні цінності, однак невідомо як це оформлювалось документально і як забезпечувалась їх цілісність. При проведенні інвентаризації не враховувались журнали видачі наявного на руках майна. При інвентаризації було виявлено майно, яке числилось за людьми, які вже не рахувались у військовій частині (а.с.84).
В ході апеляційного розгляду допитаний в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що залишився за місцем дислокації, вів журнал видачі матеріальних цінностей, це було після від`їзду ОСОБА_2 у відрядження. Яке майно обліковувалось за ОСОБА_2 свідок пояснити не може, облік ним вівся по факту наявності майна. Приймання-передачі від ОСОБА_2 не було оформлено, оскільки від`їзд останнього у відрядження був терміновий. Ключі від складів були у начальника ОСОБА_7 Потім 26.03.2022 року була дана команда терміново евакуюватись, взяли зі складів лише тільки саме необхідне, виїхали із загону. Склади були закриті, а коли повернулись 04.04.2022 року, двері всіх приміщень були відкриті, речі розкидані. ОСОБА_6 пояснив, що зафіксував це на фото, які надав керівництву та в судовому засіданні надав суду для огляду. Окрім того, свідок пояснив, що напередодні війни за наказом у січні 2022 року ОСОБА_2 передавав йому актом приймання-передачі матеріальні цінності, однак чомусь на час проведення інвентаризації у червні 2022 року з`ясувалось, що всі матеріальні цінності залишись на обліку за ОСОБА_2 .
Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вчинення ОСОБА_2 інкримінованого правопорушення не доведено.

З протоколу про адміністративне правопорушення та з оскарженої постанови суду першої інстанції не вбачається, у чому саме полягає несумлінне та недбале виконання ОСОБА_2 своїх обов`язків, не зазначено, у чому саме полягала неналежність заходів щодо обліку та надійного зберігання речового майна та взагалі не конкретизовано, що конкретно ставиться йому у провину. Зокрема, ОСОБА_2 іникримінується небалість щодо обліку та зберігання речового майна мінометної застави з лютого по червень 2022 року, в тому числі в період перебування його у відрядженні, коли видачу та облік майна здійснювали інші особи, що унеможливило в зв`язку з перебуванням в іншому місці здійснення заходів по збереженню майна.
Таким чином, не доведено прийняття матеріальних цінностей в передбаченому законом порядку під звіт ОСОБА_2 . Відсутні умови для належного ведення обліку та збереження майна у період, що охоплюється правопорушенням. Матеріальні цінності видавались у відсутності ОСОБА_2 . Не проведено списання знищених та втрачених речей, а також відсутні результати висновків щодо майна, виданого військовослужбовцям, які звільнились або переведені до інших частин в період перебування ОСОБА_2 у відрядженні. По окремих позиціях матеріальних цінностей нестача простим математичним діленням поділена навпіл між двома матеріально-відповідальними особами ( ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ), без зазначення підстав для відповідальності з огляду на те, хто саме отримував ці матеріальні цінності, по яких встановлена нестача та хто саме мав вживати заходи по їх обліку та зберіганню.
Окрім того, згідно постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.10.2022 року адміністративне провадження стосовно ОСОБА_4 за ч.2 ст. 172-15 КУпАП за вказаними вище фактами, закрито в зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення на підстав п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
У своїх рішеннях (кримінальних та некримінальних), що стосуються цивільних прав і обов`язків) Європейський Суд неодноразово підкреслював, що при оцінці доказів Європейський Суд застосовує стандарт доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із співіснування досить сильних, ясних і взаємоузгоджених висновків з наявних фактів або схожих неспростованих фактичних презумпцій (рішення у справах «Зубайраєв проти Росії» від 10.01.2008 року, п.71; «Гриненко проти України» від 15.02.2012 року, п.55; «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» від 12.03.2009 року, п.62; «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 року, п.53).

В даному випадку матеріали справи не дають суду апеляційної інстанції «поза розумним сумнівом» зробити висновок, виходячи із вимог ч.2 ст.172-15 КУпАП, про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

При цьому в результаті дослідження наявних у справі доказів вбачається недоведеність винних дій або бездіяльності ОСОБА_2 щодо недбалого ставлення військової посадової особи до військової служби. Отже, склад правопорушення не доведено, що тягне за собою закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_2 за ч.2 ст. 172-15 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто за нереабілітуючих підстав,- підлягає скасуванню. Провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 с. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання адвоката Тулянцевої В.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.10.2022 року (справа №495/6263/22 ).

Апеляційну скаргу адвоката Тулянцевої В.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 ,- задовольнити.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.10.2022 року стосовно ОСОБА_2 за ч.2 ст. 172-15 КУпАП скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 27.03.2023 року.

Суддя Одеського апеляційного суду П.Я.Ігнатенко