ЄУН № 337/3653/23
Провадження №3/337/1449/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Бредун Дмитро Сергійович, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 1611 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

27 червня 2023 року о 10:00 годині по пр. Ювілейний, 12 у м. Запоріжжя ОСОБА_1 здійснив продаж 10 літрів газу «Пропан» за ціною 20,99 гривень за 1 літр, без будь-яких дозвільних документів, а також реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №391577 від 27.06.2023 року).

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою провину у вчинені правопорушення та пояснив, що він працював стропальником на заводі, та має відповідний досвід, у зв`язку з чим його запросили допомогти з демонтажем і завантаженням цистерни з-під палива. У вказаний в протоколі час він прибув на місце, та разом з водієм вантажівки чекав на прибуття крану. Тоді цистерна з паливом вже була відключена і заправитись з неї було неможиво. До них під`їхали особи в цивільному, які представились працівниками поліції, і вмовили його зробити вигляд, що він проводить заправку автомобіля, що їм потрібно «для справи». Автомобіль, який він робив вигляд, що заправляв, не був обладнаний ГБО, та не мав балону, тому він просто поклав шланг в багажник. Після приїхали інші співробітники поліції, склали на нього протокол про адміністративне правопорушення. Самого правопорушення він не вчиняв і не міг вчинити, оскільки цистерна була відключена від живлення і не функціонувала.

Захисник, адвокат Стариченко М.П. наполягав на закритті провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні старший капітан поліції ДОП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області Кудря Олександр Миколайович пояснив, що він та його напарник ОСОБА_2 були викликані УСР для складення матеріалів про адміністративне правопорушення. На місці він виявив демонтовані операторську, рекламу та цінники на пальне. Біля цистерни знаходився ОСОБА_1 , дизельний автомобіль, не обладнаний ГБО, однак на сидінні якого був балон, водій авто і працівники УСР. Вони з напарником опитали свідка і оформили матеріали. Саму процедуру заправки він не бачив. Цистерна ще була підключена до електропостачання, але вони це не фіксували, також і не фотографували балон, у який була здійснена заправка газом.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини надає «автономне» значення концепції «кримінальне обвинувачення», незалежне від категорій, що використовуються в національних правових системах держав-учасниць Конвенції (Адольф проти Австрії (Adolf v. Austria), п.30).

Першочергова оцінка Європейським судом з прав людини застосовності кримінального аспекту ст. 6 Конвенції ґрунтується на критеріях, викладених у рішенні у справі Енгель та інші проти Нідерландів (Engel and Others v. the Netherlands) (пункти 82 - 83): 1) класифікація в національному законодавстві; 2) характер правопорушення та 3) суворість покарання, ризику якого піддається відповідна особа.

В практиці Європейського суду з прав людини перший критерій має відносну значимість, тобто коли внутрішнє державне законодавство класифікує певне правопорушення як кримінальне, цей критерій буде мати вирішальне значення. В іншому випадку Європейський суд з прав людини не приймає до уваги національну класифікацію та вивчає фактичний зміст розглядуваної процедури.

Другий та третій критерії, викладені в рішенні Європейського суду з прав людини у справі Енгель на інші проти Нідерландів (Engel and Others v. the Netherlands), являються альтернативними та необов`язково застосовуються одночасно; для вирішення про застосовність ст. 6 Конвенції достатньо, щоб розглядуване правопорушення за своїм характером вважалось «кримінальним» з точки зору Конвенції або щоб за вчинене правопорушення на особу покладалось покарання, яке за своїм характером та ступеню серйозності належить в цілому до «кримінальної» сфери (Озтюрк проти Німеччини (Ozturk v. Germany), пункт 54; Лутц проти Німеччини (Lutz v. Germany), пункт 55).

Після проведення аналізу вказаних вище джерел права, враховуючи види та розмір санкції, яка визначена національним законом за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1611 КУпАП, з точки зору Конвенції можна вважати «кримінальним». Тому, з урахуванням засад правосуддя та принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, вважаю обґрунтованим застосування в даному випадку положень ст. 62 Конституції України, відповідно до ч.3 якої, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП о бов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Натомість надані суду матеріали не підтверджують функціонування паливо-заправної станції, і навіть її підключення до електропостачання. При цьому, операторська кабінка, з якої здійснюється запуск заправки, як зафіксовано на фотоматеріалах, і що підтверджено поясненнями ДОП ОСОБА_3 , була розібрана і лежала складеною, разом з рекламою та цінниками на пальне. Крім того до протоколу не долучено доказів наявності балону в автомобілі «Мерседес», в який було здійснено заправку газу.

Сторона захисту оспорює сам факт продажу ОСОБА_1 10 літрів газу «Пропан».

Надані суду відеоматеріали, тривалістю менше двох хвилин, а також фотоматеріали не фіксують ні функціонування заправної станції, ні обсяг заправленого газу, ні достеменно сам факт здійснення заправки, чи передача за це грошових коштів.

ОСОБА_4 , який відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення здійснив купівлю газу, на момент розгляду справи, згідно рапорту ДОП Кудрі О.М., знаходить у Польщі, і не може надати пояснень суду.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не міститься переконливих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1611 КУпАП, оскільки належним чином не підтверджено функціонування паливо-заправної станції і факт продажу газу «Пропан».

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вказане викликає сумнів щодо винності особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1611 КУпАП. Всі сумніви в даному випадку суд, у відповідності до вищевказаних норм права трактує на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст. 1611 КУпАП, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Враховуючи наведене, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи та всі докази по справі, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1611 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 1611, 247, 268, 277 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 1611КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Д.С. Бредун