Справа № 155/1315/22 Провадження №33/802/94/23 Головуючий у 1 інстанції:Сметана В. М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., за участі захисника Рущака Володимира Михайловича, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Рущака В.М., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 11 січня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, громадянина України, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Визначено стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 20 грудня 2022 року о 15 годині 03 хвилин в селі Брани на вулиці Копань керував автомобілем марки ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя. Огляд для встановлення ступеня алкогольного сп`яніння водій на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «DRAGER» та в медичному закладі категорично відмовився проходити, в присутності двох свідків. Дії ОСОБА_1 , працівниками поліції кваліфіковано як порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою захисник Рущак В.М., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржене судове рішення скасувати, а провадження у справі за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Апелянт зазначає, що працівниками поліції безпідставно було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку з чим всі подальші дії правоохоронців, зокрема, і вимога до останнього пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння є незаконною. Це підтвердили допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які також стверджували, що ОСОБА_1 не вживав алкогольні напої і по ньому не було видно ознак сп`яніння.

Також, на переконання захисника, працівниками поліції було порушено процедуру оформлення матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, оскільки в протоколі від 20.12.2022 не зазначено про відеозйомку та на які технічні засоби вона була здійснена. На підставі вказаного апелянт вважає доданий до матеріалів справи відеозапис неналежним та недопустимим доказом.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Рущака В.М., який просив апеляційну скаргу задовольнити з викладених у ній підстав, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону при винесенні постанови суд першої інстанції дотримався та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, його винуватість підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №059610 від 20 грудня 2022 року, поясненнями двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також DVD-R диском, на якому наявний відеозапис події, яка відбулась 20 грудня 2022 року.

Основні доводи апелянта щодо скасування постанови суду першої інстанції зводяться до відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Однак оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст.251, ст.252 КУпАП), не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Насамперед апеляційний суд зауважує, що захисником Рущаком В.М. не оспорюється подія та обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, не зазначення працівниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення на які технічні засоби була здійснена відео зйомка не є істотним порушенням вимог КУпАП та беззаперечною підставою для скасування судового рішення.

Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки на ньому зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, у даному випадку, за вказаною диспозицією доказуванню підлягають: факт керування особи транспортним засобом та факт відмови цієї особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відеозаписом, наявним в матеріалах справи, дослідженим та проаналізованим судом апеляційної інстанції, підтверджується факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Допитані в суді першої інстанції свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не спростували факт керування ОСОБА_1 даним транспортним засобом та відмови від проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі. Пояснення вказаних свідків зводилось до безпідставної зупинки поліцейськими автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , проте вказані пояснення додатково підтверджують висновки суду першої інстанції про навний склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 при описаних ними обставинах.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції запропонували йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану сп`яніння із застосуванням технічного засобу «Drager Alcotest».

З наявного у матеріалах справи відеозапису події вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці, так і у відповідному медичному закладі в присутності двох свідків (а.с. 8, час відео: 15:10:54).

В поданій апеляційній скарзі захисник Звірка М.С. фактично не оспорює факт керування його підзахисним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте посилається на безпідставність зупинки працівниками поліції автомобіля ОСОБА_1 .

Разом з тим дані доводи ніяким чином не впливають на висновок суду першої інстанції про доведеність факту відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, аналіз досліджених доказів у їх сукупності дає підстави суду зробити висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а викладені захисником в апеляційній скарзі доводи жодним чином не спростовують їх.

Незгода апелянта з оцінкою місцевим судом доказів у даній справі не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання їх недопустимими, а є лише способом захисту і намаганням спростувати ці докази, які об`єктивно вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку, не встановлено.

Таким чином, підстав для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі захисника Рущака В.М., в інтересах ОСОБА_1 , апеляційний суд не знаходить, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294, 295 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Рущака В.М., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Горохівського районного суду Волинської області від 11 січня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду П.П. Борсук