11 вересня 2023 рокуЄдиний унікальний № 501/3506/23 Провадження № 3/501/1515/23

ПОСТАНОВА
11 вересня 2023 року м. Чорноморськ
Суддя Іллічівського міського суду Одеської області Тордія Е.Н.,
розглянувши адміністративний матеріал № 501/3506/23 (3/501/1515/23), який надійшов з ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області у відношенні:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, роз`яснені права, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 63 Конституції України, -
Стислий зміст та фактично встановлені обставини.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 12 серпня 2023 року, о 18:30 годині, ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 на дитячому майданчику висловлювалась нецензурною лайкою, погрожувала фізично силою, схопила за руку неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушила громадський порядок та спокій громадян. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Позиція учасників судового процесу.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що в зазначений день відпочивала зі знайомими на майданчику в парку, до неї підійшов її син і повідомив, що йому розбили телефон. Коли вона прийшла з`ясувати як таке трапилось неповнолітній ОСОБА_2 почав вести себе не поважно ,вона почула на свою адресу нецензурну лайку, зробивши йому зауваження він дістав перців балончик та направив їй у обличчя, вона взяла його за руку та запропонували піти до дорослих, коли сказала що викличе поліцію він утік. Пізніше з нею зв`язалась мати неповнолітнього ,вела себе агресивно , щось доказувала в присутності інших неповнолітніх, у зв`язку з такими подіями вона викликала поліцію. Громадський порядок порушно не було вони спілкувались одна з одною, просила це врахувати при винесені рішення.
Суддя вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи дійшов наступного.
Мотиви суду та застосовані правові норми.
Відповідно до вимог ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Тобто, об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.
Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а тож підприємств, установ та організацій.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є місце його вчинення, а саме громадське місце.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства, є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.
За змістом статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У той же час процесуальне законодавство ґрунтується на доказах, які мають бути належними та допустимими, тобто мають містити інформацію щодо предмета доказування.
При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.
Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Будь-яких доказів того, що дії ОСОБА_1 були спрямовані на порушення громадського порядку і спокою громадян (покази свідків тощо), у матеріалах справи відсутні.
Таким чином, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом.
Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Аналогічного роду положення закріплено і в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Висновки суду щодо застосування адміністративного стягнення.
Одже оцінивши надані дока у їх сукупності суд прийшов до висновку що вина ОСОБА_1 в скоєні правопорушення передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення в судовому засіданні свого підтвердження не знайшла.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення відсутність складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження у справі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 252, 280, 283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя