Справа № 305/481/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2023 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою Ціпле Івана Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 15 квітня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 15 квітня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Відповідно до постанови, - ОСОБА_1 , 15 січня 2022 року, о 00:40 год., в с. Середнє Водяне, по вул.Головній, Рахівського району, Закарпатської області, керував автомобілем марки «FordFocusC-Max», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі за відсутностю події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова незаконна та необґрунтована, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що ОСОБА_1 не причетний до даної ситуації, яка викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки він транспортним засобом не керував й транспортний засіб від нього не вилучався.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, - апелянт не брав участі у судовому засіданні, не був належним чином повідомлений, не був присутній, й не знав про таке засідання, оскільки не був на території України. Територію України покинув 09.02.2022 року, що підтверджується паспортом. Вказує, що із захисником Ціпле І.Ю. уклав договір тільки 18.07.2022 року і захиснику не було відомо про дану справу на момент винесення оскаржуваної постанови. Просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В судові засідання ОСОБА_1 та його захисник Ціпле І.Ю. не зявилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду.

На мобільний номер телефону захисника Ціпле І.Ю. було направлено електронне повідомлення про виклик в судові засідання в яких зазначалася час та місце їх проведення.

Захисник Ціпле І.Ю. вдруге надіслав заяву про відкладення розгляду справи.

Апеляційний суд бере до уваги те, що судовий розгляд неодноразово відкладався. При цьому, звертає увагу на те, що неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Ціпле І.Ю., відповідно до ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

У цьому контексті суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», у якому зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження. Отже, будь-яких підстав, що унеможливлюють проведення судового розгляду за відсутності апелянта чи його представника, апеляційний суд не вбачає.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що справа розглянута у відсутності ОСОБА_1 , останній не був присутній і не знав про таке засідання, оскільки не був на території України. Територію України покинув 09.02.2022 року, що підтверджується відмітками в паспорті. Вказує, що із захисником Ціпле І.Ю. уклав договір тільки 18.07.2022 року і захиснику не було відомо про дану справу на момент винесення оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу.

Тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу поважними, а тому строк на апеляційне оскарження поновлюється.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103, визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8 Порядку).

З системного аналізу наведених норм випливає, що поліцейський за наявності достатніх підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння, пропонує водію пройти огляд на місці з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку відмови від проходження такого огляду водію пропонується пройти огляд в закладі охорони здоров`я. При цьому проведення огляду водія фіксується за допомогою технічних засобів відеозапису або ж у присутності двох свідків.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 238340 від 15.01.2022 року, - 15 січня 2022 року о 00:40 год. в с. Середнє Водяне по вул. Головній, Рахівського району, Закарпатської області, керував автомобілем марки «FordFocusC-Max», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується зібраними у справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 238340 від 15.01.2022 року; постановою про накладення алміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 941508 від 15.01.2022 року; рапортом інспектора СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській обалсті І.Цонинець від 15.01.2022 року; DVD, з якого вбачається, що огляд/відмова від проходження огляду/ ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП.

Так, з відеозапису камери працівника поліції видно, що ОСОБА_1 на пропозиції працівника поліції щодо проходження освідчення на стан сп`яніння категорично відмовився.

Тому такі дії ОСОБА_1 були правильно розцінені працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Надавши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та відмову особи від проходження у встановленому порядку освідчення на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено п.2.5 Правил дорожнього руху, жодним чином неспростовано. Інші доводи апелянта до уваги на приймаються, оскільки вони не обґрунтовані.

При цьому, апеляційний суд окремо звертає увагу на правові позиції, висловленні у рішенні від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), де ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

За таких обставин, посилання ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є безпідставними та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

На ОСОБА_1 накладено стягнення в межах санкції частини першої ст.130 КУпАП, яке є безальтернативним за вчинення даного правопорушення.

При розгляді справи апеляційний суд не встановив порушень законодавства про адміністративні правопорушення суддею суду першої інстанції, які ставили б під сумнів його висновки, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування постанови судді.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити Ціпле Івана Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу Ціпле Івана Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 15 квітня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага