Справа № 606/179/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Іванченко Алла Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2023 року о 23 годині 40 хвилин, у с.Деренівка Тернопільської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю порожнини рота, хитка хода). Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager» та у закладі охорони здоров`я відмовився, вчинив повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 провину свою визнав, розкаявся. Просив суворо не карати.

Частина друга статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, доведена належними доказами, зокрема, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 22.01.2023 року серії ААБ № 162486, копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 216765, відеозаписом, постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 08.12.2022 року про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року була притягнена до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, протягом року не виконав зазначені вимоги Правил дорожнього руху, таким чином його провина у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП доведена в повному обсязі.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчинених правопорушень, які відноситься до грубих порушень ПДР України як такі, що безпосередньо впливають на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачене оплатне вилучення транспортного засобу.

Зі змісту досліджених матеріалів вбачається, що правопорушення було вчинено ОСОБА_1 перебуваючи за кермом транспортного засобу Chevrolet Aveo, який належить матері правопорушника ОСОБА_2 , тому підстав застосування заходів у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу не вбачається.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, ст.130, 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 ( п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. в дохід держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя А.М.Іванченко