Справа № 735/27/23 Головуючий у 1 інстанції Балаба О. А.
Провадження № 33/4823/172/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2023 року місто Чернігів

Суддя Чернігівського апеляційного суду Акуленко С.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Зощенка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне за апеляційною скаргою захисника-адвоката Зощенка В.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Коропського районного суду Чернігівської області від 02 лютого 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Короп, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з нього на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.12.2022 року о 01 год. 58 хв. в смт. Понорниця по вул. Л. Українки водій ОСОБА_1 керував автомобілем DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням приладу Алкофор 505 № 06017, що підтверджується тестом № 00675 від 31.12.2022 року, результат 1,166%, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник-адвокат Зощенко В.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а за кермом був його брат. Звертає увагу, що на відеозаписах не зафіксовано факту зупинки ОСОБА_1 та керування ним транспортним засобом. В порушення вимог ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було роз`яснено його права. Вказує, що оскільки відеофіксація велася не безперервно, її не можна вважати належним доказом.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вказав, що він 30.12.2022 року відпочивав вдома з друзями, йому зателефонував брат і попросив ключі він автомобіля, на що він погодився. Близько 01 години ночі йому знову зателефонував брат і сказав, що його зупинили працівники поліції, а оскільки він не мав документів, втік. Він пішов до свого автомобіля, там нікого не було, потім приїхали працівники поліції.

В судовому засіданні захисник-адвокат Зощенко В.В. зазначив, що суд першої інстанції критично оцінив пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, свідків не допитав. При дослідженні доказів, не звернув увагу, що фактично це було адміністративне затримання, при цьому протокол не складався, права не роз`яснювалися.

Заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п 2.9 ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія проводився із застосуванням приладу «Драгер».

Ці обставини підтверджуються даними алкотестера, за результатами якого наявність алкоголю у ОСОБА_1 становить 1,166%о, тобто, він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

З відеозапису працівників поліції встановлено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер», за результатами якого наявність алкоголю у ОСОБА_1 становить 1,166%о. Крім того, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що зауважень на дії працівників поліції ОСОБА_1 не висловлював, не повідомляв, що він не керував транспортним засобом, а також про те, що за кермом був його брат. Вказав працівнику поліції, що йому необхідно було їхати. При цьому поліцейський повідомив ОСОБА_1 , про те, що вони за ним гналися.

Також апелянт не заперечував результати тесту, оскільки будь-яких зауважень з цього приводу не висловлював. А також засвідчив згоду своїм підписом на роздруківці до приладу «Драгер» (а.с.5) та на Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3). Тому доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а за кермом був його брат, апеляційний суд розцінює як захисну версію уникнути відповідальності.

Таким чином суд першої інстанції цим доказам дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Огляд на стан виявлення алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 проведений у спосіб та у порядок, визначений ст. 266 КУпАП та вище вказаною Інструкцією, на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціальних технічних засобів та із застосуванням технічних засобів відеозапису, про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення та результаті спеціального технічного засобу «Драгер», ОСОБА_1 зауважень до змісту процесуальних документів не мав, огляд відбувався із дотриманням усіх вимог чинного законодавства, тому результат такого огляду є допустимим доказом та не викликає у апеляційного суду жодного сумніву.

Доводи апелянта про те, що відеозапис працівників поліції є неналежним доказом через неповноту відображання події, є необґрунтованими, так як на ньому зафіксований факт проведення огляду ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер» і при його огляді не виникає сумніву у його достовірності, тому відеозапис є належним та допустимим доказом.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснені права, є необґрунтованими, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що він підтвердив своїм підписом.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, окрім іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені його вини.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття справи, як про це йдеться в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Зощенка В.В. - залишити без задоволення, а постанову Коропського районного суду Чернігівської області від 02 лютого 2023 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко