Справа № 529/1623/22
Провадження № 3/529/99/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали об`єднаної справи про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, є учасником бойових дій, який протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, ідентифікаційний номер не встановлено,

за ст.122-4, ст.124 та ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

14.12.2022 об 11 год. 30 хв. на 157 км автодороги Суми-Полтава ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ-Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1 не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем RENAULT Premium 420, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку. У результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.12.1 ПДР України.

Також, 14.12.2022 об 11 год. 30 хв. на 157 км автодороги Суми-Полтава ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ-Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1 після зіткнення з автомобілем RENAULT Premium 420, державний номерний знак НОМЕР_2 залишив місце ДТП, чим порушив п.2.10А ПДР України.

Окрім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 243058, 14.12.2022 о 11 год. 30 хв. на 157 км автодороги Суми-Полтава ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ЗАЗ-Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1 , вживав алкогольний напій (горілку) після дорожньо-транспортної пригоди за його участю за адресою знаходження СТО до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.10 є ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП..

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинених правопорушеннях за ст.124 та 122-4 КУпАП визнав. При цьому, ОСОБА_1 просить суд розстрочити сплату штрафу, оскільки на даний час він не працює, перебуває у скрутному фінансовому становищі і невзмозі сплатити велику суму штрафу. Щодо правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП вину не визнав та вказав, що на місці ДТП він домовився із водієм іншого транспортного засобу про те, що поліцію викликати не будуть, оскільки у автомобіля RENAULT були незначні пошкодження (лівої підножки), а суттєві пошкодження завдано автомобілю яким він керував, тому з метою зняти стрес вжив трохи горілки, адже вважав що інцидент вирішений.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справ приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи вина особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення. При цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які, згідно до чинного законодавства, представляють собою будь-які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для вирішення справи по суті.

Положення статті 124 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило в тому числі пошкодження транспортних засобів. При цьому обов`язковою умовою настання такої відповідальності є наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Стаття 122-4 КУпАП визначає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 2.10 а ПДР України визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП, підтверджується наступною сукупністю доказів:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 243059 від 14.12.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ-Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п.12.1 ПДР України не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем RENAULT Premium 420, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду в зустрічному напрямку;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, на якій зафіксовано розташування транспортного засобу RENAULT Premium з напівпричіпом після зіткнення;

- поясненнями водія транспортного засобу RENAULT Premium ОСОБА_2 в яких зазначено, що попереду помітив автомобіль ЗАЗ-Daewoo, який їхав на зустріч та почало заносити на його смугу руху в результаті чого відбулося зіткнення;

- фототаблицями на яких зафіксовно автомобіль марки ЗАЗ-Daewoo з пошкодженням задньої правої частини.

Окрім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, крім його особистих пояснень, підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 243060 від 14.12.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 в порушення п.2.10 а ПДР України залишив місце ДТП;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , відповідно до яких водій ОСОБА_1 після ДТП, поїхав у невідомому напрямку.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст. 122-4 КУпАП повністю доведена належними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Враховуючи вище викладене, дані про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, його винність у вчиненні вказаних правопорушень повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, тому приходжу до висновку про необхідність призначення йому адміністративного стягнення в межах санкції ст.124 та ст.122-4 КУпП та із застосуванням ст.36 КУпАП.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про розстрочку сплати штрафу приходжу до висновку, що таке клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно ч. 1 ст. 303 КУпАП у разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Також, відповідно до п.2 ч.4 ст.12 Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404 визначено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Враховуючи заявлене клопотання та те, що ОСОБА_1 не взмозі сплатити всю суму штрафу відразу, розмір якого є значним, вважаю за необхідне розстрочити виплату штрафу терміном на 5 місяців, із розрахунку по 680 грн 00 коп щомісячно.

Що стосується притягнення ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП суд зазначає наступне.

Працівниками поліції складено адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до абз. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Із врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що з наданих суду пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він не мав умислу на вчинення правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП, тому як вважав, що вони з іншим учасником дорожнього руху домовилися на місці вчинення ДТП, а отже працівниками поліції не надано до суду доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 діяв умисно та усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок. Під час судового розгляду таких доказів також не здобуто.

Відтак, встановлені судом факти вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 умислу на порушення п. 2.10 є ПДР України, а також не доведення перед судом достатніми та допустимими доказами поза розумним сумнівом ознак суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Вина особи має бути доведена беззаперечно і не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 247 п. 1 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження по справі слід закрити, оскільки в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КупАП.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір ОСОБА_1 , як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 36, 280, 283, 247 КУпАП, ст. 4 Закону України Про судовий збір, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення:

- за ст.124 КУпАП в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.;

- за ст.122-4 КУпАП у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 грн.

На підставі ст..36 КУпАП ОСОБА_1 визначити остаточне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.

Розстрочити ОСОБА_1 виплату призначеного штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн 00 коп терміном на 5 (п`ять) місяців, зобов`язавши його сплачувати по 680 (шістсот вісімдесят) грн 00 коп щомісячно, починаючи з лютого 2022 до 30 числа кожного місяця, до повного погашення заборгованості.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти суд про сплату відповідної частини штрафу, шляхом надання щомісячно відповідного документу (квитанції).

Після сплину строку, на який відстрочено виконання постанови, у разі не сплати штрафу особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, постанову звернути до примусового виконання у загальному порядку.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя: Л.Є. Петренко