Справа № 643/3947/23
Провадження № 3/643/2214/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2023 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ

1. Обставини адміністративного правопорушення, визнані судом доведеними

03.05.2023 о 23:01 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai I20», державний номерний знак НОМЕР_1 , біля буд. № 8 по вул. Познанська в м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився.

2. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

3. Позиція учасників справи

ОСОБА_1 у судове засідання 22.08.2023 не з`явився, викликався до суду належним чином.

04.08.2023 до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких останній зазначив на порушенні порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Черних І.О. у судовому засіданні 22.08.2023 просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування висловив аргументи, тотожні доводам письмових заперечень ОСОБА_1 .

Ураховуючи факт належного виклику до суду ОСОБА_1 , що підтверджується його розпискою про зобов`язання з`явитись у судове засідання 22.08.2023, а також участь у судовому засіданні його захисника, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Прокурор у судове засідання не з`явився, викликався до суду належним чином.

Таким чином, судом було вжито передбачених законодавством України заходів щодо повідомлення прокурора про дату і місце розгляду справи та реалізації його права приймати участь у розгляді справи в суді.

У постанові Верховного Суду від 07.11.2022 у справі № 361/1017/20 зазначено, що здійснюючи судове тлумачення норми права, суд не повинен ухвалювати рішення, які б змінювали закон або суперечили йому, не повинен переходити межі своїх повноважень й не перетворюватися на творця права (див.: ухвала ЄСПЛ від 27 квітня 2004 року щодо прийнятності заяви № 65518/01 «Салов проти України»; рішення ЄСПЛ від 29 березня 2006 року у справі «Скордіно проти Італії» (№ 1), заява № 36813/97).

Оскільки, виходячи з положень ст. 250 КУпАП, участь прокурора в даній категорії справ не є обов`язковою, у суду відсутні процесуальні механізми зобов`язувати прокурора брати участь у розгляді справи та відкладати судове засідання у зв`язку з його неявкою.

Ураховуючи наведене та обов`язок суду розглянути справу про адміністративне правопорушення протягом встановлених законодавством строків, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для розгляду справи за відсутності прокурора

4. Застосовне законодавство

Відповідно до ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належать забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України (ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008.

Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).

5. Позиція суду

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 456430 від 03.05.2023, згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин;

- даними рапорту працівника поліції від 03.05.2023, згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин;

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з відмовою останнього;

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.05.2023, згідно якого огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з відмовою останнього;

- даними відеозапису, на якому зафіксований факт руху вказаного вище автомобіля, факт перебування ОСОБА_1 на місця водія автомобіля та факт відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище правопорушенні та факт порушення ним вимог п. 2.5 ПДР.

6. Мотиви неврахування аргументів ОСОБА_1 та його захисника

6.1. Аргументи ОСОБА_1 та його захисника

Відсутні докази, що ОСОБА_1 керував автомобілем. Працівники поліції під`їхали до автомобіля, який стояв на місці та не рухався. Коли під`їхали працівники поліції, ОСОБА_1 вийшов з нерухомого автомобіля з водійського місця. Відео з бодікамер працівників поліції починається, коли працівники поліції підходять до автомобіля, який стоїть припаркований у дворі.

На підтвердження вказаних доводів сторони захисту суду надані письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 21.08.2023, згідно яких вони разом з ОСОБА_1 сиділи у нерухомому автомобілі. Працівники поліції автомобіль не зупиняли. На їх зауваження, що автомобіль стояв припаркований та не рухався, працівники поліції не звернули уваги.

Позиція суду

Насамперед суд зауважує, що клопотання про допит в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стороною захисту не заявлялось, зазначені особи до суду не з`являлись, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання не попереджались, суд їх особу не встановлював.

За таких обставин суд не може визнати письмові пояснення осіб, які зазначені як ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , такими, що беззаперечно доводять обставини, викладені у письмових поясненнях.

Крім того, письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спростовуються об`єктивними даними відеозапису, наданого працівниками поліції.

На відеозапису тривалістю 02:16 хвил., що міститься на СД-диску з найменуванням «ААД 456430», зафіксований рух автомобіля «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 . Суд звертає увагу, що спочатку на вказаному автомобілі, який рухався в темну пору доби перед автомобілем працівників поліції, були увімкнене тільки задні фари ближнього світла, а через деякий час увімкнулись фари (сигнали) гальмування. Наведене свідчить, що автомобіль перебував у русі, після чого водій вжив заходи гальмування та зупинив транспортний засіб. З вказаного відеозапису також вбачається, що з місця водія автомобіля вийшов ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що у письмових поясненнях ОСОБА_1 визнав, що вийшов з місця водія автомобіля.

Як вбачається із відеозапису, що міститься на іншому СД-диску з найменуванням «АЛ 2997 ААД 456430», коли працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що він керував вказаним вище транспортним засобом, ОСОБА_1 вказану обставину не заперечував. Ба більше, в подальшому згідно відеозапису ОСОБА_1 сам зазначив, що приїхав на вказаному автомобілі у двір, виїхав з гаража, та запитав працівників поліції, на якій підставі їх зупинили (файл «export-diich.mp4», хвилини запису 03:00 06:40).

Таким чином, доводи ОСОБА_1 та письмових пояснень осіб, які зазначені як ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відносно того, що ОСОБА_1 не виконував функції водія автомобіля під час руху останнього, а перебував в нерухомому транспортному засобі, спростовуються об`єктивними даними відеозапису, на якому зафіксований як рух вказаного вище автомобіля під керування ОСОБА_1 , так і факт визнання вказаної обставини ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції.

З вказаних мотивів суд відхиляє аргументи сторони захисту.

6.2. Аргументи ОСОБА_1 та його захисника

Протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду та направлення на огляд водія ОСОБА_1 не підписав, у вказаних документах зазначено, що він відмовився від цього.

Протокол, акт та направлення були складені без участі ОСОБА_1 , ці документи не надавалися йому на підпис. Відповідно, йому не роз?яснювались його права, право знайомитися із матеріалами справи, право заявляти клопотання, право користатися послугами адвоката, право надавати докази своєї невинуватості.

Невручення у встановленому законом порядку протоколу є істотним порушенням права на захист, оскільки ОСОБА_1 фактично не пред?явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення особи до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки суд не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції. Саме до таких висновків дійшов Івано-Франківський апеляційний суд у постанові від 06.04.2023 по справі №° 345/792/23.

ОСОБА_1 перед процедурою і при процедурі проходження огляду на стан сп?яніння не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що с істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів твердження поліцейського про його вину у скоєні правопорушення, що в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Позиція суду

Як вбачається з відоеозапису, що міститься на СД-диску з найменуванням «АЛ 2997 ААД 456430», ОСОБА_1 залишив місце оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. У зв`язку з наведеним працівники поліції піднімались до квартири, в якій проживає ОСОБА_1 , дзвонили і стукали у двері зазначеної квартири, проте двері їм не відкрили. За таких обставин працівником поліції було констатовано, що водій закрився в квартирі та відмовляється ознайомлюватись (файл «export-bc6z7.mp4», хвилини запису 56:40 57:00).

Таким чином, працівниками поліції було вжито всіх можливих заходів для реалізації права ОСОБА_1 ознайомитись із протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду та направленням на огляд і висловити свої зауваження щодо вказаних документів.

Проте саме через активні дії ОСОБА_1 , який за власною ініціативою залишив місце оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, вказані документи були складені за його відсутності.

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 щодо порушення його права на захист у зв`язку із невручення протоколу про адміністративне правопорушення, суд зауважує наступне.

Право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, врегульовано ч. 1 ст. 268 КУпАП, згідно якої така особа має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

Таким чином, право на захист реалізується на стадії розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема в суді, а не на стадії збирання доказів у справі.

Під час розгляду справи в суді було забезпечено реалізацію права ОСОБА_1 на захист, оскільки в розгляді справи приймав участь його захисник.

Чинне законодавство не передбачає гарантій участі захисника під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та збирання відповідних доказів.

У постанові від 01.11.2022 у справі № 344/2995/15-к Верховний Суд, оцінюючи доводи сторони захисту відносно того, що з окремими доказами сторона захисту була ознайомлена лише на початку судового провадження, тобто в суді, висловив наступні висновки щодо застосування норм права. Коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й переконати, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході кримінального провадження. Для цього сторона, крім іншого, має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення, і скористалася можливостями, наданими їй іншою стороною та/або судом. Права сторони буде порушено не стільки у випадку, якщо доказів не буде або буде не в повному обсязі відкрито на стадії завершення досудового розслідування, скільки тоді, коли суд, обізнаний із порушенням права сторони на своєчасне ознайомлення з матеріалами іншої сторони, не вжив належних заходів для виправлення ситуації. Сторона захисту повинна обґрунтувати, що в неї не було достатнього часу і можливості під час судового розгляду детально ознайомитися із цими доказами і врахувати їх при опрацюванні стратегії і тактики захисту.

Повертаючись до обставин даної справи, суд констатує, що ОСОБА_1 ознайомився в матеріалами справи, що підтверджується його розпискою, яка долучена до справи. Ба більше, в письмових поясненнях ОСОБА_1 посилався на дані відеозапису, що також свідчить про його обізнаність з матеріалами справи.

Таким чином, судом було забезпечено ОСОБА_1 можливість ознайомитись з матеріалами справи в повному обсязі та з урахуванням отриманої інформації опрацювати стратегію і тактику захисту від пред`явленого обвинувачення (у автономному значенні цього терміну, оскільки ЄСПЛ неодноразово вказував на кримінально-правовий характер адміністративних правопорушень). Сторона захисту скористалась зазначеними можливостями, про що свідчить у тому числі подання мотивованих письмових пояснень із запереченнями проти протоколу про адміністративне правопорушення.

З вказаних мотивів суд відхиляє аргументи сторони захисту.

6.3. Аргументи ОСОБА_1 та його захисника

Свідки в протоколі не зазначені, хоча на відео разом із ОСОБА_1 було ще дві особи.

Позиція суду

Виходячи з положень ч. 2 ст. 266 КУпАП, свідки під час проведення огляду особи на стан наркотичного сп`яніння залучаються в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

В даній справі працівниками поліції застосовувались технічні засоби відеозапису, у зв`язку з чим були відсутні підстави для залучення свідків під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому суд враховує, що норми ч. 2 ст. 266 КУпАП є нормами закону, у зв`язку з чим мають вищу юридичну силу, ніж норми вказаних вище Інструкцій. Відповідно, положення ч. 2 ст. 266 КУпАП мають пріоритет відносно норм Інструкцій.

Таким чином, фіксація огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 проводилась з дотриманням норм чинного законодавства України.

Одночасно суд зауважує, що відеозапис не містить даних про те, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції заявляв клопотання про залучення в якості свідків осіб, які перебували разом з ним на місці оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 також не був позбавлений права заявити клопотання про виклик і допит вказаних осіб в якості свідків. Проте таке клопотання заявлено не було.

З вказаних мотивів суд відхиляє аргументи сторони захисту.

6.4. Аргументи ОСОБА_1 та його захисника

Поліцейські порушили процедуру проходження водієм порядку проходження огляду, що полягало у наступному. Поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки, останній погодився на це та два рази прямо та чітко сказав поліцейському, що він погоджується пройти огляд на місці зупинки. Також ОСОБА_1 погодився пройти огляд в медичному закладі, ця згода також є на відео з бодікамери поліцейського.

Разом із тим, поліцейський не надав ОСОБА_1 можливість пройти огляд на місці зупинки, не надав йому алкотестер «Драгер», а почав схиляти ОСОБА_1 , щоб він відмовився від проходження огляду, почав пропонувати йому проїхати до наркологічного центру, хоча ОСОБА_1 вже погодився пройти огляд на місці.

Крім того, поліцейський вводить ОСОБА_1 в оману стосовно наслідків відмови від проходження огляду в наркоцентрі, бо відповідальність наступає тільки якщо особа відмовилася від проходження огляду і на місці зупинки і у медичній установі, а ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки та кілька разів висловлював свою згоду на цей огляд. Разом із тим, ОСОБА_1 також погодився пройти огляд і в медичному закладі, що є на відео.

За таких обставин, поліцейськими було порушено порядок проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп?яніння, бо ОСОБА_1 кілька разів погодився пройти огляд на місці зупинки, однак алкотестер ОСОБА_1 поліцейські не надали.

Позиція суду

З відеозапису, що міститься на СД-диску з найменуванням «АЛ 2997 ААД 456430», судом встановлено, що працівники поліції спочатку запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер», потім - в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 в категоричній та недвозначній формі спочатку відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, потім відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я. Також працівниками поліції ОСОБА_1 було роз`яснено, що наслідком його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння буде складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 після отримання вказаних роз`яснень працівників поліції повідомив, що йому це зрозуміло (файл «export-diich.mp4», хвилини запису 06:40 07:20).

За таких обставин працівниками поліції було не тільки дотримано процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а й додатково роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження вказаного огляду.

З відеозапису вбачається, що за наслідками спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 в категоричній та недвозначній формі відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Доказів того, що працівники поліції неправомірно примушували ОСОБА_1 до вибору певного варіанту поведінки, відеозапис не містить.

З вказаних мотивів суд відхиляє аргументи сторони захисту.

7. Накладення стягнення

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Згідно довідки, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 536,80 грн., які підлягають стягненню з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 130, 251-252, 279, 283-285 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави у розмірі одної тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч гривень) (отримувач: ГУК у Харківській області 21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, UА0020001, призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху») з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 грн. 80 коп. (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов