Справа № 439/72/23 Головуючий у 1 інстанції: Рахімов О.В.
Провадження № 33/811/490/23 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Бродівського районного суду Львівської області від 14 березня 2023 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та обрано стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок на користь держави.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 09.01.2023 року о 14 год. 57 хв. в м. Броди по вул. Привокзальній, 1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестуванням на алкоголь за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6810 (результат 2.00% тест № 2531 від 09.01.2023 року, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить закрити провадження у справі з розгляду протоколу серії ААД №173852 від 09.01.2023, складеного щодо ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що 09.01.2023 ОСОБА_1 транспортним засобом за адресою: м.Броди, по вул. Привокзальна, 1 Золочівського району Львівської області не керував, а відтак не був водієм в розумінні п.1.10 ПДР, тому перебування особи в нетверезому стані за кермом транспортного засобу, який знаходиться в нерухомому стані не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а відтак в нього не було обов`язку передбаченого законом проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення особи для огляду на стан сп`яніння, відтак працівники поліції порушили вимоги інструкції, оскільки не надали можливість ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки такий висловлював незгоду з результатами тесту за допомогою технічного засобу.

Вказує, що до матеріалів справи не долучено доказів, які б підтверджували, що використаний поліцейським алкотестер є дозволеним для застосування МОЗ та Держспоживстандартом, хоча при відсутності такого дозволу цей спеціальний технічних засіб згідно п.1 розділу II Інструкції №1425/735 не міг бути використаний для відповідних цілей.

Наголошує, що в матеріалах справи відсутні інші докази, які б підтверджували правомірність використання «Drager 6810», а саме сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та інструкція з експлуатації спеціального технічного засобу.

Крім того, звертає увагу, що відеофайли, які містяться на DVD диску не підписані електронним підписом відповідного суб`єкта владних повноважень, тому не можуть враховуватись судом в якості допустимих та достатніх електронних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Галушка В.В. у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, водночас адвокат Галушка В.В. подав клопотання про розгляд справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 без його участі. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не прибув та про причини своєї неявки суд не повідомив.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Галушка В.В.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 173852 від 09.01.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 09.01.2023 року о 14 год. 57 хв. в м. Броди по вул. Привокзальній, 1, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, з яким ОСОБА_1 погодився, зауважень не мав (а.с.5); висновку тестування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на вміст алкоголю за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6810 № 2531 від 09.01.2023 року, результат тестування 2.00 проміле (а.с.3); акті огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 з використанням спеціальних технічних засобів (Drager Alcotest 6810) від 09.01.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 згоден з результатами огляду на стан сп`яніння, з яким ОСОБА_1 погодився, зауважень не мав щодо результатів вищезазначеного огляду (а.с.4); долучених матеріалах відеофіксації правопорушення від 09.01.2023 року, відповідно до яких ОСОБА_1 був зупинений, внаслідок чого у останнього встановлено ознаки алкогольного сп`яніння та відтворено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та результатом тестування 2.00 проміле (а.с.6).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 173852 від 09.01.2023 року, ОСОБА_1 09.01.2023 року о 14 год. 57 хв. в м. Броди по вул. Привокзальній, 1, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, з яким ОСОБА_1 погодився, зауважень не мав.

Зі змістом складеного протоколу ОСОБА_1 ознайомився. Крім цього, ОСОБА_1 було роз`яснено його процесуальні права, після чого останній без жодних зауважень та заперечень підписав вказаний протокол про адміністративне правопорушення у відповідних графах, незгоди з результатами пройденого огляду на стан алкогольного сп`яніння не висловив.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager» був проведений поліцейськими на місці із застосуванням технічних засобів відеозапису. За результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager» було зроблено роздруківку та складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якими ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810».

Викладені у протоколі обставини також підтверджуються наявним у матеріалах справи відеозаписом, з якого слідує, що ОСОБА_1 погодився пройти та пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою пристрою «Drager Alcotest». Відповідно до роздруківки приладу «Drager Alkotest 6810», прилад ARВН-0686, тест №2531 (а.с.3) за результатом проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду в освідуваної особи ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння 2,00‰, та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), відповідно до даних якого огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушена хода. У відповідній графі акта зазначено, що ОСОБА_1 з результатами огляду згоден, що стверджується підписом останнього.

Апеляційний суд не вважає слушними доводи апелянта про те, що показники газоаналізатора «Drager 6810» не можуть вважатися допустимим доказом.

Так, пунктами першим та третім розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016. Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії «Drager Safety AG &aпо; Co KGaA», Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

За таких умов, огляд ОСОБА_1 проведений за допомогою технічного приладу, який можна ідентифікувати, яким дозволено такий огляд, отже результат тесту приладу «Drager Alcotest 6810» є допустимим доказом у справі, тому суд обґрунтовано поклав такий в основу доведеності вини останнього.

Стосовно відсутності направлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу, то відсутність такого у матеріалах справи не спростовує вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та пройшов його, матеріали справи не містять доводів, що останній був незгоден з результатами огляду, проведеного поліцейським, що б мало наслідком доставлення освідуваної особи до медичного закладу для проходження огляду, а доказів протилежного апелянтом не представлено.

Заперечення ОСОБА_1 про те, що він транспортним засобом не керував, суд відхиляє як неспроможні та такі, що не спростовують факту вчинення правопорушення, а лише спрямовані на уникнення відповідальності за вчинення ним правопорушення, оскільки у ході спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції достеменно чути, як він визнавав, що керував автомобілем.

Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.

Співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими у справі обставинами, та й зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження доведено наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.

Ураховуючи викладені обставини, доводи апеляційної скарги про те, що суддею першої інстанції не з`ясовано всі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки доказам, є безпідставними.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, зі сторони працівників поліції, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді місцевого суду - без змін.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

постанову судді Бродівського районного суду Львівської області від 14 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Урдюк Т.М.