Номер провадження: 33/813/1415/23
Номер справи місцевого суду: 522/7467/23
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Мокана В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу захисниці Лігінович Наталі Степанівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1

на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2023 року

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Вирішено питання щодо судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 квітня 2023року о 10:50 в с.Білозерка, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Niva, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисниця ОСОБА_1 адвокат Лігінович Н.С. просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної вище постанови суду від 25 травня 2023 року, скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що вина ОСОБА_1 не може бути підтверджена доказами, що враховані судом під час прийняття оскаржуваної постанови, оскільки апелянт вважає вони зібрані з порушенням чинного законодавства.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтовано тим, що про існування оскаржуваної постанови захисниці стало відомо із Єдиного державного реєстру судових рішень 14 червня 2023 року, після чого остання одразу звернулася із заявою про вступ у справу та доступ до електронних документів на порталі Електронний суд. Станом на 21 червня 2023 року адвокату не було надано доступ до справи. Подану захисницею апеляційну скаргу 21 червня 2023 року, постановою Одеського апеляційного суду від 03 липня 2023 року повернуто у зв`язку з відсутністю витягу з договору про надання правової допомоги. Посилаючись на вказане вище захисниця просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити цей строк.

В судове засідання призначене на 15:00 год. 02 серпня 2023 року, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 та його захисниця Лігінович Н.С. до апеляційного суду не з`явилися.

01 серпня 2023 року на електронну адресу апеляційного суду захисниця

Лігінович Н.С. надіслала клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтовуючи необхідністю ознайомлення з матеріалами справи та подачі доповнень до апеляційної скарги. Також просила врахувати ту обставину, що вона перебуває у відпустці з 01 серпня 2023 року по 12 серпня 2023 року.

Зазначене вище клопотання захисниці Лігінович Н.С., з урахуванням обставин, якими воно обґрунтоване, апеляційним судом задоволено та відкладено розгляд справи на 31 серпня 2023 року о 15:00 год., з урахуванням відпустки адвоката, а також надання строку на ознайомлення з матеріалами справи.

Про наступну дату і час розгляду справи (31 серпня 2023 року о 15:00 год.) захисниця Лігінович Н.С., завчасно, а саме 07 серпня 2023 року повідомлена апеляційним судом, шляхом надіслання повістки в її електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (а.с. 48).

Однак з метою ознайомлення з матеріалами справи до апеляційного суду захисниця не з`явилася.

У судове засідання призначене судом на 31 серпня 2023 року о 15:00 год., захисниця Лігінович Н.С. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 не з`явилися, із заявами (клопотаннями) про відкладення розгляду справи не зверталися.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Відповідно до абз. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на наведене, та зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційний суд, врахувавши фактичні обставини справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , та його захисниці-адвоката Лігінович Н.С.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути

поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

При вирішенні питання про можливість поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.

Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд повинен у сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та зазначити, з яких підстав подане скаржником клопотання може бути задоволене.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Так, 25 травня 2023 року судом прийнята оскаржувана постанова, тому у відповідності до ст. 294 КУпАП перебіг строку на апеляційне оскарження цієї постанови суду розпочався з 25 травня 2023 року і закінчився 05 червня 2023 року.

Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт вручення

ОСОБА_1 копії постанови суду у межах строку на апеляційне оскарження, тоді як з апеляційною скаргою вперше адвокат звернулася 21 червня 2023 року, яка постановою Одеського апеляційного суду від 03 липня 2023 року повернута апелянту. Копію цієї постанови апеляційного суду захисниця отримала 07 липня 2023 року, з апеляційною скаргою повторно звернулася 10 липня 2023 року.

За таких обставин, апеляційний суд вважає наведені захисницею доводи у якості причин пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Із тексту апеляційної скарги убачається, що захисницею не оспорюється факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як і заперечується та обставина, що на місці складення протоколу про адміністративне правопорушення останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як за допомогою спеціального технічного засобу (алкотестеру), так і у закладі охорони здоров`я. Не заперечується апелянтом і те, що обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 фіксувалися правоохоронцями за допомогою технічного засобу фіксації, а тому з огляду на приписи ч.7 ст. 294 КУпАП, ці обставини апеляційним судом не переглядаються.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд зважає на усталену практику ЄСПЛ, який зазначив, що: «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобіля мита їздити на них,тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (Рішення Європейського суду з правлю дини по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства"("O'Halloran and Francis v. the United Kingdom") від 29 червня 2007 року).

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч.2 ст. 266 КУпАП).

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст. 266 КУпАП).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст. 266 КУпАП).

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 (далі Порядок).

Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно із пунктом 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відеозапис, інші документи.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд в основу оскаржуваної постанови поклав відомості, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №245384 від 01 квітня 2023 року, відеозаписі, наданому правоохоронцями.

На переконання захисниці, докази, що містяться в матеріалах цієї справи не можуть слугувати підтвердженням винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони отримані з порушенням адміністративного законодавства України. Також зазначає, що обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Апеляційний суд не погоджується з такими доводами апеляційної скарги з підстав їх необґрунтованості, з огляду на таке.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №245384 від 01 квітня 2023 року убачається, що: «01 квітня 2023 року о 10.35 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Niva» державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) від продуття алкотестера «Драгер» на місці зупинки та проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як убачається зі змісту вказаного протоколу, у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 надав такі пояснення (дослівно): «продувать алкотестер і їхать в лікарню відмовляюсь», останньому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що засвідчено підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, власним підписом ОСОБА_1 засвідчив, що зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про нього дані правильні.

Вказане апелянтом не заперечується.

Окрім того, зі змісту вказаного протоколу убачається, що у графі до «протоколу додаються» зазначено: направлення на огляд, акт огляду, відеозапис.

Із долученого до матеріалів цієї справи відеозапису убачається, що під час спілкування з поліцейським, ОСОБА_1 підтвердив, що саме він керував транспортним засобом, однак на вимогу правоохоронця пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я водій відмовився.

Установивши наведені вище фактичні обставини, отримавши відмову водія від проходження огляду у встановленому законом порядку, зафіксувавши ці події за допомогою відеозапису, правоохоронці правомірно склали стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з порушенням останнім правил дорожнього руху за п.2.5 ПДР.

Доводи захисниці про те, що докази надані на підтвердження винуватості

ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого правопорушення, зібрані з порушенням вимог закону, за результатами апеляційного перегляду справи не знайшли свого підтвердження.

Іншими доводами апеляційну скаргу захисниця не обґрунтовує.

Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, підстав для закриття справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірним.

Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст.247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисниці Лігінович Наталі Степанівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисниці Лігінович Наталі Степанівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко