ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №638/6754/23 Головуючий 1 інстанції: Штих Т.В.
Провадження №33/818/852/23 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю: секретаря Шевченко В.Р.,

- захисника Заболотько В.Б.,

- особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 липня 2023 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також з ОСОБА_2 стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Судом встановлено, що 7.06.2023 о 21:37 год. ОСОБА_2 керувала транспортним засобом Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Клочківська, біля буд.161 в м. Харкові, в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком № 1451 лікаря-нарколога КНП ХОРОНД за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-а. З результатом проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6820 була не згодна.

Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, ухвалити нову, якою провадження у справі щодо неї закрити.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги послалася на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_3 , тобто невідомої їй особи, оскільки у 2012 році вона змінила прізвище на ОСОБА_4 . На думку апелянта зазначення судом її прізвища як ОСОБА_5 ( ОСОБА_4 ) є недопустимим, оскільки вона ОСОБА_4 . Наголосила, що вона не перебувала в стані алкогольного сп`яніння. На її думку співробітники медичного закладу навмисно щось додали невідому речовину із запахом алкоголю до відібраних в неї зразків крові. Наголосила, що співробітники поліції зупинили її без порушення ПДР України, тобто без законних на то підстав та не повідомили їй, які саме в неї є ознаки алкогольного сп`яніння. Зазначила, що акт огляду їй не надавався, а направлення взагалі відсутні в матеріалах справи. Указала, що роздруківка технічного приладу не містить відомостей про особу щодо якої проводився огляд, а співробітниками патрульної поліції не вносилися будь які дані в неї. Наголосила, що судом безпідставно були залишенні без задоволення клопотання захисника про допит лікаря, який проводив огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Заслухавши думку особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення від 17.06.2023, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- роздруківку тестування на алкоголь, відповідно до якого результати тесту 0,34 проміле;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1451 від 27.01.2023;

- відеозапис з нагрудних камер співробітників патрульної поліції.

Доводи апелянта про безпідставність відхилення клопотання сторони захисту про допит лікаря, який проводив огляд є необґрунтованими, оскільки апелянтом в апеляційному суді не заявлено відповідного клопотання, що свідчить про відсутність істотного порушення та відсутність в апелянта реальної зацікавленості у здійсненні такого допиту.

До того ж дані відеозапису з нагрудних камер співробітників патрульної поліції є повними та дають змогу відтворити повний перебіг медичного огляду та в будь які порушення з боку медичних працівників не виявлено, а посилання ОСОБА_2 на можливість домішування до зразків її крові рідини із запахом сприту слід розцінювати як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Посилання апелянта на відсутність доказів, які б підтверджували законність зупинки транспортного засобу та не ознайомлення ОСОБА_2 з актом огляду, то вони не приймаються до уваги в якості істотного порушення, оскільки сторона захисту з моменту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення не була позбавлена можливості скористатися правом на оскарження дій співробітників патрульної поліції, однак таким правом не скористалася, чим фактично висловила свою згоду з їх діями, у тому числі складання протоколу про адміністративне правопорушення до складання медичного висновку.

До того ж відсутність законних причин зупинки транспортного засобу не спростовує факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах справи.

Доводи апелянта про відсутність вказівки у роздруківці тестування на алкоголь, відповідно до якого результати тесту 0,34 проміле, прізвища протестованою особи, позбавленні підстав, оскільки у роздруківці, яка міститься на а.с.6 вказана інформація присутня.

Посилання апелянта на відсутність направлення водія на огляд до медичного закладу не спростовують факту проходження нею огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, що підтверджується даними вищенаведеного висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1451 від 27.01.2023.

Доводи апелянта про неповідомлення їй ознак алкогольного сп`яніння, які були в неї виявлені спростовуються даними відеозаписів з нагрудних камер співробітників патрульної поліції на яких зафіксовано факт повідомлення ОСОБА_2 переліку виявлених у неї ознак.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Доводи апелянта про невірне зазначення її прізвища у протоколі, оскільки вона змінила прізвище на ОСОБА_4 , не спростовує факту її перебування в стані алкогольного сп`яніння, а лише підтверджує той факт, що остання фактично не звернулася до відповідних держаних установ з метою заміни водійського посвідчення після зміни прізвища.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_2 п.2.9а Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 липня 2023 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня