Справа №345/3665/22
Провадження № 3/345/19/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2023 м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Мигович О.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 336224 від 06.11.2022, гр. ОСОБА_1 06.11.2022 о 14.51 годин в с.Дорогів керував транспортним засобом ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився по місцю зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер, результат 0,91 проміле.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та вказав, що дійсно 06.11.2022 о 14.51 годин він був зупинений працівниками поліції в с.Дорогів. Причин зупинки йому не повідомлялось. Коли працівники поліції підійшли до нього, то запропонували пред`явити документи на автомобіль та посвідчення водія, а в подальшому без встановлення жодних ознак алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Оскільки він не вживав алкоголь, то погодився пройти тест на алкогольне сп`яніння на місці зупинки. Коли він продув алкотест, то на приладі був результат 0,91 проміле. Він не погоджувався з такими показами приладу і просив працівників поліції везти його в лікарню, оскільки був впевнений, що перебуває в тверзому стані, а також просив пред`явити сертифікат на прилад, за допомогою якого проводилось освідування. Однак працівники поліції вказували, що сертифікату та свідоцтва про повірку з собою не мають, і оскільки показник приладу позитивний, то необхідності їхати в лікарню не має і що на нього буде складено протокол . В подальшому сказали, що поспішають, і для того, щоб не вилучати автомобіль, потрібно щоб він підписав чистий протокол, зазначивши, що пояснення дасть в усній формі. Ні результат Драгера, ні інші процесуальні документи, крім зобов`язання не керувати та бланку з правами, які містяться в матеріалах справи, підписувати не давали, копію направлення в медичний заклад не вручали, як і не вручали копії протоколу про адміністративне правопорушення. Вважає, що протокол на нього складено безпідставно, без врахування всіх обставин, огляд проведено з порушенням норм чинного законодавства, оскільки він був не згідний з показами приладу Драгер, бажав пройти повторний огляд в медичному закладі. Просив провадження у справі закрити.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Жовнір М.Й. в судовому засіданні підтримав думку ОСОБА_1 та вказав, що працівниками поліції до матеріалів справи не додано повного відеозапису, який би відображав всі події, які відбувались 06.11.2022, а додано чотири відеозаписи, які поділені на фрагменти. Навіть з доданих відеозаписів, не вбачається того факту, що працівниками поліції встановлюються ознаки алкогольного сп`яніння у водія, які б давали підстави пропонувати пройти огляд, як і не вбачається, що поведінка ОСОБА_1 якимось чином свідчить про наявність у нього таких ознак. Крім того, матеріалами справи не підтверджено, що водій був згідний з показами Драгера і не бажав пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, як це передбачено законом. Як вказує сам ОСОБА_1 він не погоджувався з показами Драгера, оскільки був тверезим і бажав пройти повторний огляд, однак працівниками поліції йому не було цього забезпечено, як і не пред`явлено на вимогу відповідних документів на технічний пристрій, за допомогою якого проводилось освідування. Також зазначив, що три відеозаписи, які містяться в матеріалах справи, датовані 2021 роком, що ставить під сумнів їх належність та допустимість. Крім того зазначив, що свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки на Алкотест Драгер 6810, за допомогою якого проводилось освідування ОСОБА_1 , та яке знаходиться в матеріалах справи, дійсне до 04.10.2022, тоді як події відбувались 06.11.2022. Тобто на момент проведення освідування ОСОБА_1 прилад Драгер, за допомогою якого проводилось освідування, не пройшов відповідної повірки, таким чином його результати не можуть братися до уваги. Крім того, в матеріалах справи міститься акт огляду на стан сп`яніння, в якому відсутній підпис ОСОБА_1 про те, що він згідний з показами приладу Драгер, тобто з проведеним оглядом на стан сп`яніння. Також в направленні в медичний заклад немає даних про те, що таке направлення вручене водію або що водій відмовився від його отримання. Тому просив провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення останнім вказаного правопорушення, а саме освідування водія проведено з грубим порушенням норм чинного законодавства.

Також при прийнятті рішення просив врахувати і подане до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі.

Вислухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, а також письмові докази та клопотання, додані стороною захисту, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до положень п. 2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Порядок проходження огляду на визначення стану сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП. Згідно приписів цієї статті огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, щознижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, згідно вказаної норми закону, водій транспортного засобу має право вибору де проходити огляд на стан сп`яніння: на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я. В свою чергу поліцейські повинні спершу запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки і з використанням спеціальних технічних засобів, а у випадку не бажання проходити такий огляд, або незгоди з його результатами повинні запропонувати пройти огляд в закладі охорони здоров`я і не в будь якому, а в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09листопада 2015року №1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння лише за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Описані в Інструкції ознаки алкогольного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не сумнівними, як у даному випадку.

Як встановлено в судовому засіданні, 06.11.2022 на гр. ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, згідно якого останній 06.11.2022 о 14.51 годин в с.Дорогів керував транспортним засобом ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився по місцю зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер, результат 0,91 проміле (а.с.1).

Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1 він був не згідний з результатами проведеного огляду за допомогою приладу Драгер, оскільки точно знав, що знаходиться у тверезому стані і вимагав у працівників поліції везти його в лікарню на повторний огляд, а також просив пред`явити йому документи на технічний прилад, однак цього працівниками поліції зроблено не було, так як вони вказували , що поспішають , а документів не прилад з собою не мають. Крім того, зазначав, що ознак сп`яніння працівнками поліції взагалі не встановлювалось, направлення в медичний заклад не вручалось, копії протоколу не надавалось.

Судом встановлено, що згідно роздруківки з приладу Драгер 6810 (а.с.2), вміст алкоголю в гр. ОСОБА_1 0,91 проміле. На даній роздруківці підпис водія ОСОБА_1 відсутній.

Крім того, до матеріалів справи долучено, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки на прилад Драгер 6810 (а.с.9). З даного свідоцтва вбачається, що воно чинне до 04.10.2022, хоча освідування за допомогою даного приладу проводилось 06.11.2022. Тобто даний факт свідчить про те, що освідування водія проводилось за допомогою приладу, який у встановленому законом порядку не пройшов відповідну повірку, що ставить під сумнів результати, які були здобуті в ході використання даного засобу вимірювальної техніки.

В матеріалах справи міститься також акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння роговиці очей, тремтіння рук, за допомогою Драгер 6810. Результат огляду - 0,91 проміле. У графі « з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів згоден, копію акту отримав» підпис ОСОБА_1 відсутній (а.с.2).

Також в матеріалах міститься і направлення на огляд водія транспортного засобу в медичний заклад (а.с.3), Однак даних про те, що дане направлення вручене водію або що водій відмовився від отримання такого направлення, матеріали справи не містять.

Вище вказаними матеріалами не підтверджується того факту, що водій був згідний з результатом огляду, проведеного за допомогою технічного засобу та не бажав пройти огляд в медичному закладі.

Крім того, в матеріалах справи містяться і відеозаписи, долучені працівниками поліції (а.с. 10). Однак з даних відеозаписів також не вбачається того факту, що у водія встановлюються ознаки алкогольного сп`яніння, які б були підставою для проведення огляду, що водій погоджується з результатом тесту на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою приладу Драгер та не бажає пройти повторний огляд в медичному закладі, що йому вручається копія акту огляду на стан сп`яніння, направлення в медичний заклад та копія протоколу про адміністративне правопорушення.

Крмі того, суд звертає увагу й на те, що при відкритті трьох відеофайлів та їх перегляді встановлено, що події, які відбуваються на них, датовані 13.12.2021 ( тобто за рік часу до складання протоколу відносно ОСОБА_2 дата складання протоколу 06.11.2022), що ставить під сумнів достовірність вказаних відеозаписів. Тому суд приходить до переконання, що такі докази не є належними та допустимими.

Крім того, відеозапис не є безперервним, що є порушенням п. 3.5 розділу 3 наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 р. N 100, яким затверджено "Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них" яким передбачено, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Даних про вручення чи направлення ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення в інший спосіб, матеріали справи не містять.

Таким чином суд не має змоги спростувати твердження ОСОБА_1 , надані ним в судовому засіданні.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що огляд водія на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відбулося з порушенням вимог вищезазначених Інструкції та Порядку, а також з порушенням вимог ст.266 КУпАП, тому протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний допустимими доказом в розумінні ст.251 КУпАП, а огляд слід вважати недійсним.

Даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в матеріалах адміністративної справи будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні. Таких доказів не здобуто і в судовому засіданні.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Особа вважається невинуватою,доки її вину не буде доведено у законному порядку.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Судове рішення не може грунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому суддя приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриває провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 9, 164, 247, 283-287 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя: