Дата документу Справа № 336/498/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/498/23 Головуючий в 1 інст.Щаслива О.В.
Провадження №33/807/402/23 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.5ст.126КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В, розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27 березня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 40 800 гривень (сорок тисяч вісімсот гривень) 00 копійок, без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Згідно з постановою суду,01 січня 2023 року о 10 год. 05 хв., ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ210930-20 по вул.Олексія Поради, 48 в м.Запоріжжі, будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами. Адміністративне правопорушення вчинене повторно протягом року, а саме 28 грудня 2022 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП (постанова ЕАР №6342673), чим порушив п.2.1 (а) Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову суду та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з таких підстав.

Вказує, що постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07 жовтня 2021 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобамина строк на 1 рік.

Зазначену постанову ним оскаржено в апеляційному порядку.

Станом на час розгляду справи за ч.5 ст.126 КУпАП результати апеляційного розгляду апелянтом та, відповідно, судом першої інстанції не отримані.

За таких обставин, кваліфікуюча ознака - ч.4 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами на час винесення судом першої інстанції оскаржуваної постанови знаходиться поза розумним сумнівом.

В судове засідання, призначене на 04 серпня 2023 року, ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду апеляційної інстанції не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від останнього до суду не надходило.

З урахуванням викладених обставин, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП убачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, оскільки не з`ясував повно і всебічно всіх обставин справи та не перевірив належним чином наявні в справі докази.

Так, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №393091 від 01 січня 2023 року, згідно з яким, 01 січня 2023 року о 10:05 годин ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 210930-20, д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким, за що останній вже притягався до адміністративної відповідальності протягом року (постанова серії ЕАР №6342673 від 28 грудня 2022 року за ч.2 ст.126 КУпАП), чим ОСОБА_1 , порушив вимоги п.2.1 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

До вказаного протоколу додано: постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП; рапорт поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №2 УПП в Запорізькій області ДПП капрала поліції Яковішеної Х.; довідку про наявність у ОСОБА_1 повторності за ст.126 КУпАП (постанова про адміністративне правопорушення ЕАР №6342673 від 28 грудня 2022 року за ч.2 ст.126 КУпАП) та відомості про відсутність у ОСОБА_1 посвідчення водія; реєстраційна довідка на транспортний засіб; відеозапис події.

Дослідивши наявні в справі докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП України.

На думку апеляційного суду, такий висновок суду першої інстанції є передчасним, оскільки на його підтвердження достатніх доказів в матеріалах справи немає.

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що його було позбавлено права керування транспортними засобами на підставі постанови Шевченківського районного суду за ст.130 КУпАП, про яку йому не було відомо, однак суму штрафу він сплатив. ОСОБА_1 підтвердив факт притягнення його співробітниками поліції до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Такої позиції притримувався ОСОБА_1 і при апеляційному розгляді. Крім цього, ОСОБА_1 зазначив, що він має посвідчення водія відповідної категорії та на вимогу суду останній пред`явив посвідчення водія у застосунку «ДІЯ». Номер документа НОМЕР_2 . Дата видачі 01 вересня 2021 року. Вказане посвідчення дійсне до 01 вересня 2023 року. Орган, що видав ТСЦ 2341. Категорія В.

При апеляційному розгляді справи, судом апеляційної інстанції здійснювався запит до Управління патрульної поліції в Запорізькій області для надання інформації чи дійсно ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 01 вересня 2021 року, та для уточнення відомостей щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності раніше.

На запит суду 03 серпня 2023 року надійшла відповідь начальника ВАП Агапцева Вадима, згідно з якою, під час прийняття та перевірки адміністративних матеріалів, складених особовим складом УПП в Запорізькій області ДПП згідно облікових баз даних Національної поліції України ІПНП встановлено, що гр. ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (постанова Шевченківського районного суду м.Запоріжжя справа 336/5950/21 від 07 жовтня 2021 року), у зв`язку з цим, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування строком на 1 рік. Відповідно до постанови КМУ №340 від 08 травня 1993 року п.20 посвідчення водія НОМЕР_2 від 01 вересня 2021 року було направлено до ТСЦ № 2342 ГСЦ МВС в Запорізькій області (філія ГСЦ МВС) від 25 липня 2022 року. На 28 грудня 2022 року згідно бази ІПНП гр. ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, за що був притягнений до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП з накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. 01 січня 2023 року гр. ОСОБА_1 адміністративне правопорушення вчинив повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП та за що на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №393091.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №393091 від 01 січня 2023 року ОСОБА_1 інкримінується керування 01 січня 2023 року о 10:05 годин транспортним засобом ВАЗ 210930-20, д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким, за що останній вже притягався до адміністративної відповідальності протягом року (постанова серії ЕАР №6342673 від 28 грудня 2022 року за ч.2 ст.126 КУпАП), чим ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідно до п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з положеннями ч. ч. 9, 10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Повторним відповідно до ст.35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Разом з цим, частиною 2 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

З матеріалів справи убачається, що постановою серії ЕАР №6342673 від 28 грудня 2022 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн за ч.2 ст.126 КУпАП за те, що водій, керуючи ТЗ - ВАЗ 210930, н.з. НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідальність за керування особою транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передбачена ч.1 ст.126 КУпАП, яка, в свою чергу, не утворює повторності по відношенню до ч.5 ст.126 КУпАП.

На думку апеляційного суду, фабула постанови серії ЕАР №6342673 від 28 грудня 2022 року, винесеної щодо ОСОБА_1 , викладена таким чином, що не узгоджується з диспозицією ч.2 ст.126 КУпАП.

В свою чергу, при апеляційному розгляді справи було встановлено, що ОСОБА_1 має посвідчення водія відповідної категорії.

Суд першої інстанції при формулюванні суті вчиненого правопорушення вийшов за межі складеного протоколу, вказавши в оскаржуваній постанові про те, що 01 січня 2023 року о 10 год. 05 хв., ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ210930-20 по вул.Олексія Поради, 48 в м.Запоріжжі, будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, що не було зазначено в самому протоколі про адміністративне правопорушення, складеному стосовно ОСОБА_1 .

Окрім того, вищевказана постанова Шевченківського районного суду м.Запоріжжя справа 336/5950/21 від 07 жовтня 2021 року), якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування строком на 1 рік, скасована постановою Запорізького апеляційного суду від 13 березня 2023 року із закриттям провадження в справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому, згідно з вищевказаною постановою апеляційного суду, ОСОБА_1 участі у розгляді справи судом першої інстанції не брав, копію постанови суду своєчасно не отримував (що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось із вказівкою «неправильно зазначена (відсутня) адреса», лише 01 лютого 2023 року ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами справи та отримав копію постанови суду, що підтверджується підписом останнього.

Іншого судового рішення, яким би ОСОБА_1 був позбавлений відповідного права, в матеріалах справи немає та про таку постанову не згадується і у складеному протоколі.

Таким чином, наявними матеріалами справи не підтверджено поза розумним сумнівом наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

В свою чергу, суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі - презумпції невинуватості. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Тягар доведення в діях особи складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган.

На думку апеляційного суду, зібрані в справі докази не відповідають критерію «поза розумним сумнівом».

Суд першої інстанції повно і всебічно не з`ясував всіх обставин справи та не перевірив їх доказами, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вищевказаному правопорушенні є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому підлягає безумовному скасуванню з закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27 березня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП, скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева