КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/5649/22 Головуючий в суді І інстанції Омельян І.М.
Провадження № 33/824/3940/2023 Головуючий в суді ІІ інстанції Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 10 серпня 2022 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 096945 від 29 травня 2022 року - 28.05.2022 року о 22 год. 40 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Alfa Romeo 156», н/з НОМЕР_1 , у м. Києві по Дніпровській набережній, 13, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на боді-камеру 473866, 470645. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 096946 від 28 травня 2023 року - 28.05.2022 року о 22 год. 55 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Alfa Romeo 156», н/з НОМЕР_1 , у м. Києві по вул. Березняківська, 31, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості для безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду, що призвело до механічних пошкоджень автомобіля з матеріальними збитками. Своїми діями порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду Київської області від 10 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн.

Не погодився із вказаною постановою суду, 18 липня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду Київської області від 10 серпня 2022 року, посилаючись на те, що 10.08.2022 року адвокатом Непом`ящою П.І. було повідомлено ОСОБА_1 про виконання своїх обов`язків в повному обсязі в рамках існуючого договору про надання правової допомоги тому між ОСОБА_1 та адвокатом було підписано акт про припинення договірних взаємовідносин від 10 серпня 2022 року.

В подальшому та до моменту звернення з відповідною апеляційною скаргою ОСОБА_1 не отримувалось жодних судових рішень по суті інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Зазначив, що фактично, на даний час ОСОБА_1 не отримав судового рішення яким обмежено його права та інтереси. Про існування відповідного рішення йому стало відомо виключно з ЄДРСР.

Посилався також на те, що у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій. З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Апелянт жодних листів від будь-яких судів будь-яких інстанцій не отримував, от отже до цього часу все ще не є ознайомленим з оскаржуваним рішенням.

Аналогічного висновку про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження дійшов Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у своїй постанові від 10 лютого 2022 року по справі № 620/5970/20.

На підставі вищевикладеного просив суд апеляційної інстанції поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, у зв'язку з поважністю причин пропуску.

04 вересня 2023 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , в якому просив здійснити розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 10 серпня 2022 року без його участі за наявними матеріалами справи.

Представник Київської міської прокуратури у судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню особі, яка її подала, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було прийнято судом 10 серпня 2022 року. Строк на апеляційне оскарження обраховується з дня винесення постанови, а тому останнім днем на апеляційне оскарження постанови є 20 серпня 2022 року (з урахуванням того, що 20.08.2022 року вихідний день - субота, останнім днем подачі апеляційної скарги слід вважати 22.08.2022 року).

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена Дніпровським районним судом м. Києва 10 серпня 2022 року за відсутності ОСОБА_1 ..

З відкритих даних Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржувану постанову судом першої інстанції було надіслано: 12.08.2022, зареєстровано: 12.08.2022, оприлюднено: 15.08.2022.

У своїх письмових поясненнях заявник зазначає, що про оскаржувану постанову він дізнався 03.11.2022 року.

З матеріалів справи вбачається, що вперше ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою 22.08.2022 року (а.с. 102-122).

Постановою Київського апеляційного суду від 12 вересня 2022 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Непом`ящої Поліни Ігорівни на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10 серпня 2022 року повернуто особі, яка її подала (а.с. 125).

Підставами для повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції обгрунтовував тим, що з направлених до суду першої інстанції та підшитих до справи про адміністративне правопорушення матеріалів апеляційної скарги, вона не підписана особою, яка її подала, а саме адвокатом Непом`ящою Поліною Ігорівною.

В подальшому, 19 вересня 2022 року ОСОБА_1 повторно звернувся з апеляційною скаргою на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 10 серпня 2022 року (а.с. 131-155).

Постановою Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 10 серпня 2022 року повернуто (а.с. 160).

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що оскільки, адвокатом Непом`ящою П.І., не надано належних документів на підтвердження повноважень на надання правової допомоги ОСОБА_1 в Київському апеляційному суді, подана нею апеляційна скарга підлягає поверненню.

15 листопада 2022 року ОСОБА_1 втретє подав апеляційну скаргу (а.с. 163-179).

Постановою Київського апеляційного суду від 05 грудня 2022 року відмовлено захиснику ОСОБА_1 - адвокату Непом`ящій Поліні Ігорівни в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 10 серпня 2022 року. Апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами повернуто особі, що її подала (а.с. 182-183).

Відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що суду не надано доказів наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій з подачі апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, адвокатом Непом`ящою П.І. не зазначені поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, тому прийшов до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Також з матеріалів справи вбачаться, що 18.07.2023 року вчетверте ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 10 серпня 2022 року (а.с. 186-204).

Доводи скаржника в апеляційній скарзі, як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження, про те, що на момент звернення з відповідною апеляційною скаргою ОСОБА_1 не отримувалось жодних судових рішень по суті інкримінованого йому адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції відхиляє, виходячи з наступного.

Як вже встановлено судом апеляційної інстанції, постанова суду першої інстанції була прийнята 10 серпня 2022 року. Вперше ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на постанову суду першої інстанції 22 серпня 2022 року, тобто з дотриманням вимог ст. ч.2 ст.294 КУпАП в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Однак, постановами Київського апеляційного суду від 12 вересня 2022 року та від 25 жовтня 2022 року подані апеляційні скарги були повернуті скаржнику, з процесуальних питань, а саме, звертаючись вперше з апеляційною скаргою, вона була повернута у зв`язку з тим, що не була підписана особою яка її подала. Звертаючись в друге з апеляційною скаргою (19.09.2022 року), підставою для повернення апеляційної скарги слугувало те, що захисником скаржника не надано належних документів на підтвердження повноважень на надання правової допомоги ОСОБА_1 в Київському апеляційному суді.

Тому вважати, що ОСОБА_1 не знав про існування постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 10.08.2022 року або не отримував її власноручно, у суду апеляційної інстанції такі підставі відсутні.

Суд апеляційної інстанції також вважає за необхідне наголосити на тому, що вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальних законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцир юридичної визначеності.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 819/1224/15-а.

Нових доводів про поважність пропуску процесуального строку клопотання не містить, а тому підстав для його задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення у справі «Христов проти України», заява № 24465/04 від 19 лютого 2009 року).

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 р. у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Враховуючи, що чинним процесуальними законодавством, який регламентує провадження у справах про адміністративні правопорушення, не передбачено повторний розгляд апеляційних скарг, оскільки постановою Київського апеляційного суду від 05 грудня 2022 року вже було відмовлено ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, Київський апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у поновленні строку за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 10 серпня 2022 року. За таких обставин, апеляційна скарга разом з додатками повертається особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 10 серпня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 10 серпня 2022 року - повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено "06" вересня 2023 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко