ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1674/23 Справа № 212/1780/23 Суддя у 1-й інстанції - Дехта Р. В. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року м.Кривий Ріг

суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката Мельниченка Ю.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Жовтневого районного суду м.Кривого Рогувід 07липня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік;

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

в с т а н о в и л а:

постановою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 07 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 04 березня 2023 року о 20 годинні 21 хвилин керував транспортним засобом марки SKODA OCTAVIA A5, державний номерний знак НОМЕР_1 поблизу будинку № 23 по вул. Січеславська в Покровському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат 2,57 проміле, тест №856, чим порушив пункт 2.9А Правил дорожнього руху України, та вчинив правопорушення передбачене я. 1 ст.130 КУпАП.

На зазначену постанову захисник адвокат Мельниченко Ю.В., діючий в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в яких просять скасувати останню та провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діяхостаннього складу адміністративного правопорушення.Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, рішення місцевого суду ухвалено на припущеннях, вина ОСОБА_1 не доведена.

Зауважує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в підтвердження керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , транспортним засобом.

Наголошує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , факт погодження з правопорушенням, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначив під тиском працівників поліції.

Звертає увагу, що місцевим судом не прийнято до уваги свідчення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які повідомили суду, що за кермом транспортного засобу був його власник ОСОБА_2 , а не особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Учасники адміністративного провадження повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяви чи клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, що не є перешкодою для розгляду справи за відсутності сторін.

Частиною 6 ст.294 КУпАП встановлено, що неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.

Всебічно розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом.

Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України. Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України - Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

В силу ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суддя місцевого суду прийшов до не правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на наступне

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 04 березня 2023 року о 20 годинні 21 хвилин керував транспортним засобом марки SKODA OCTAVIA A5, державний номерний знак НОМЕР_1 поблизу будинку № 23 по вул.Січеславська в Покровському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди останнього, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат 2,57 проміле, тест №856, чим порушив пункт 2.9А Правил дорожнього руху України, та вчинив правопорушення передбачене я. 1 ст.130 КУпАП.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Крім того, як слідує з рішення ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020 рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, а сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів.

В силу ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як встановлено апеляційним судом та підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, останні підїхали до стоячого автомобіля, де вбачається, що одразу із переднього пасажирського сидіння вийшов ОСОБА_1 . На питання, хто був за кермом автомобіля, ОСОБА_2 повідомив, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. При цьому, з реакції останнього вбачалось, що останній здивований та обурений вказаними свідченнями ОСОБА_2 .

Як вбачається з відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, ОСОБА_2 після зазначених пояснень зник з поля зору працівників поліції, а особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , зазначив, що погоджується з думкою працівників поліції про керування ним автомобілем лише у разі, якщо до нього не буде застосовано адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що вказана підозра поліцейського щодо керування ОСОБА_1 транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння не мала під собою підґрунтя, оскільки були відстуні докази керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом.

Апеляційний суд зауважує, що в суді першої інстанції ОСОБА_2 відмовився від своїх первинних показань, та стверджував, що саме він керував транспортним засобом, а не ОСОБА_1 , та після зупинки автомобілю пересів на заднє сидіння.

Посилання місцевого суду на доведеність вини ОСОБА_1 не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються будь-якими доказами.

В силу ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги та в межах матеріалів адміністративного провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Малофєва проти Росії» зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За вказаних обставин судом установлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та необхідність закриття провадження по справі, справі про адміністративне

Відповідно до ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

Керуючись статтями 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу захисника адвоката Мельниченка Ю.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 07липня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Ірина СВІЯГІНА