Справа №: 302/1809/23 3/302/661/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2023 смт Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Сидоренко Ю.В., за участю: захисника - адвоката Гренджа В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал (протокол серії ААД № 341269 від 24.09.2023 року), який надійшов з ВП №2 Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює майстром лісу ДП «Міжгірське ЛГ», фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , -

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 341269 від 24.09.2023, складеного інспектором СРПП ВП №2 Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області Мотичка І.М., вбачається, що 23.09.2023 року біля 22:33 години в смт. Міжгір`я, по вул. Прохідна водій ОСОБА_3 керував мотоциклом «КАВАСАКІ КЛР600» державний номерний знак відсутній, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку відмовився, чим порушив вимоги 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, проти фактичних обставин, викладених у складеному протоколі про адміністративне правопорушення заперечує та суду пояснив, що 23.09.2023 року він пішов до ОСОБА_4 забрати свій мотоцикл, який знаходився у несправному стані. Оскільки у ОСОБА_5 народилася дитина, той запропонував випити з ним алкогольні напої та він вжив близько 150 гр.горілки. Та вже пізно ввечері, після вжиття спиртних напоїв він вирішив забрати свій несправний мотоцикл, і покотив його додому, йшов пішки, ведучи мотоцикл біля себе. Через деякий час під`їхали працівники поліції, запропонували пройти медичний огляд, проте він відмовив, вказував, що він не керував мотоциклом, оскільки він несправний. Вважає себе невинуватим у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення та просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що він займається ремонтом транспортних засобів у себе на подвір`ї та 23.09.2023 року до нього прийшов його знайомий ОСОБА_3 за раніше їх домовленістю, оскільки він не встигав відремонтувати його мотоцикл, який той залишав йому на ремонт, тому попросив ОСОБА_3 забрати його з подвір`я у такому ж несправному стані, так як він там заважав ремонту інших транспортних засобів. Вказує, що ОСОБА_3 з ним ввечері трохи випили спиртних напоїв, оскільки в нього народився син. Потім через деякий час ОСОБА_3 забрав свій мотоцикл з його подвір`я та і пішов додому пішки, штовхаючи мотоцикл біля себе, оскільки мотоцикл був у несправному стані та їхати на ньому можливості ОСОБА_3 не мав так як поломка була суттєва: обірваний ланцюг ГР, загнуті клапана, відсутні кільця. Мотоцикл при таких несправностей взагалі не заводиться. Потім, що саме відбувалося по ходу слідування ОСОБА_3 додому, він не знає, очевидцем тих подій він не був.

В судовому засідання ОСОБА_6 пояснив, що він працює інспектором СРПП ВП №2 та 23.09.2023 року він чергував у наряді разом з інспектором ОСОБА_7 . Пізно ввечері, біля 22 години їм зателефонувала на мобільний телефон невідома особа та яка пояснила, що особа чоловічої статі їде на мотоциклі можливо в стані алкогольного сп`яніння по вул. Прохідна в смт. Міжгір`я. Приїхавши за викликом на місце події, побачили, що пішки йде ОСОБА_3 і біля нього мотоцикл, і даний громадянин був у стані сильного алкогольного сп`яніння. За зовнішніми ознаками мотоцикл був пошкоджений, а саме кермо мотоцикла і такий не заводився. Протокол склали, оскільки зі слів ОСОБА_3 той не заперечував, що він їхав на даному мотоциклі, а потім, коли вони приїхали до Міжгірської районної лікарні, ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного освідування особи, про що ним був складений адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП та від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 , відмовився.

В судовому засіданні захисник адвокат Гренджа В.Ю. вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому адміністративного правопорушення заперечує та вказує, що зібрані працівниками поліції матеріали справи не підтверджують сам факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом мотоциклом, вважає що протокол складений з грубим порушенням Інструкції та просить провадження у справі відносно ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити за недоведеністю вини та просить прийняти до уваги подане клопотання з наведеними у ньому обґрунтуваннями щодо закриття провадження у справі.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_3 , його захисника адвоката Гренджа В.Ю., свідка ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_6 , повно та всебічно дослідивши письмові документи, наявні в матеріалах справи, відтворивши в судовому засіданні носій інформації у виді DVD-R диску з відеозаписом подій від 23.09.2024 року, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

Згідно п.2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 260 КУпАП встановлює заходи забезпечення провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема з метою припинення правопорушення, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення, своєчасного і правильного розгляду справи, допускається тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортним засобом, огляд водія на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, - у порядку, передбаченому КУпАП та іншими законами України. Відсторонення водія від керування транспортним засобом та огляд на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в порядку, передбаченому ст.266 КУпАП та порядком, визначеним чинними нормативними актами.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) поліцейського.

Статтею 130 ч.1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту доданого до матеріалів справи відеозапису, який відтворений в судовому засіданні за участю ОСОБА_3 та його захисника Гренджа В.Ю., вбачається що ОСОБА_3 знаходиться біля мотоциклу, двигун якого не працював. Інших відомостей відтворений в судовому засіданні відеозапис не містить, зокрема, на доданому до матеріалів справи відеозапису відсутнє відображення подій безпосереднього керування ОСОБА_3 транспортним засобом - мотоциклом «КАВАСАКІ КЛР600». При цьому, доводи ОСОБА_3 про те, що він не керував транспортним засобом, жодними матеріалами справи не спростовані.

Згідно п.6 розділу розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказу МВСУ та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року вбачається, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Таким чином, відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

У п.4 Розділу І Інструкції вказано, що ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.п.12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно зо ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При цьому з наявного в матеріалах справи відеозапису не вбачається, що ОСОБА_3 було зупинено під час керування ним мотоцикла, зазначеного у протоколі, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до чинного законодавства України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_3 також тлумачаться на його користь, а зважаючи на судову практику ЄСПЛ, відповідно до якої збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, при відсутності достатніх та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні, суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами не доведений факт керування останнім транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та порушення ним п. 2.5 ПДР.

У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив свою позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпція факту. Тобто таких, які не залишають місця сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, суд не вбачає належним чином доведеної вини ОСОБА_3 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ч.1 ст.130 КУпАП є: 1) керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого); 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст.12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

Тобто, доказуванню підлягають такі обставини: 1) керування особою транспортним засобом та 2) перебування цієї особи у стані сп`яніння (наркотичного, алкогольного чи іншого) або відмова від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

У постанові від 20 лютого 2019 по справі №404/4467/16-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Вказаний протокол не відображає всі обставини справи, та не відповідає вимогам ст.130 КпАП України, ст.266 КпАП України, Постанови КМУ №1103 від 17.12.2008 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду спільного Наказу №400/666 МВС та МОЗ України від 09.09.2009 року "Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

На підставі вищевикладеного, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, суд вважає за необхідне закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні ст.251 КУпАП. за ст.130 ч.1 КУпАП, оскільки протокол складений із порушенням вищезазначених вимог Закону та нормативно-правових актів.

За таких обставин, в матеріалах справи відсутні допустимі та достовірні докази того, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або з іншими ознаками сп`яніння відповідно до обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому недоведеним є факт, що ОСОБА_3 є суб`єктом відповідальності за вказане у протоколі адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 ст.130 КУпАП.

Повно та всебічно дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні в справі докази, вислухавши показання особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_4 , особи, яка склала протокол ОСОБА_6 , суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було.

При цьому, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі доводів та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, коли відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає за необхідне, на виконання вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, розпочате провадження у справі відносно ОСОБА_3 закрити через відсутність складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані, які б доводили вину ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому враховуючи те, що фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративну справу відносно ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід провадженням закрити в зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130 ч.1, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251, 179, 283-285, 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подаються до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області: Ю. В. СИДОРЕНКО