Справа № 450/3288/22 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 33/811/109/23 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Гриневича М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 01.10.2022 о 18:58 год. у с.Солонка, на вул. Повітряна, 1, Пустомитівського району Львівської області, керував транспортним засобом ГАЗ 2705, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotester Drager», номер ARLМ - 0381. Результат 0,89%о, тест №304 від 01.10.2022. Працівниками поліції велась безперервна відеозйомка з нагрудного відеореєстратора.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 грудня 2022 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що його вина не доведена матеріалами справи.

Зазначає, що матеріалами справи не містять доказів, що він керував автомобілем. Як вбачається із відеозапису камер працівників поліції автомобіль перебуває в нерухомому стані.

Що стосується показів свідків то такі не є належними доказами в справі, оскільки їх покази містять значні розбіжності, як між собою так і з матеріалами справи, усунути вказані розбіжності можна було шляхом допиту вказаних осіб в судовому засіданні, однак в задоволенні клопотання про виклик та допит вказаних осіб судом було відмовлено.

Апелянт вказує, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення правопорушення мало місце о 18 год. 58 хв. однак як вбачається із пояснення свідка ОСОБА_2 порушення мало місце о 19 год. 58 хв. при цьому як вбачається із письмового пояснення свідка ОСОБА_3 порушення мало місце приблизно о 19 год.

Відповідно до роздруківки приладу «Драгер» огляд проводився о 20 год. 47 хв. 55 с., а відповідно до відеозапису камер працівників поліції огляд проводився о 20 год. 39 хв.

Вважає, що огляд проведено з порушеннями, а матеріали справи не містять доказів його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , виступ захисника Гриневича М.М. на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №156133 від 01.10.2022 (а.с. 3) ОСОБА_1 01.10.2022 о 18:58 год. у с. Солонка, на вул. Повітряна, 1, Пустомитівського району Львівської області, керував транспортним засобом ГАЗ 2705, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Alcotester Drager», номер ARLМ - 0381. Результат 0,89%о, тест №304 від 01.10.2022 у присутності двох свідків, чим порушив п.2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

На переконання апеляційного суду, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, у такому містяться вся необхідна інформація. Викладені в протоколі обставини підтверджуються даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 6), огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Проба проведеного за допомогою приладу «Drager» огляду показала позитивний результат - 0,89 ‰, що також стверджується роздруківкою приладу (а.с.1, 2).

Покликання апелянта на те, що матеріали справи не містять доказів, що він 07 грудня 2022 керував транспортним засобом ГАЗ 2705, номерний знак НОМЕР_1 спростовуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зі змісту яких вбачається, що саме ОСОБА_1 о 18:58 год. 07.12.2022 у с. Солонка, на вул. Повітряна, 1, Пустомитівського району Львівської області керував транспортним засобом ГАЗ 2705, номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений ними на посту, і у зв`язку із виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, старший посту викликав працівників поліції.

Апеляційний суд надає віри письмовим поясненням свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в частині керування ним транспортним засобом, оскільки такі є логічними, послідовними та узгоджуються із доками, що наявні у матеріалах справи.

З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції прибули на місце приблизно о 20:15 год. та о 20:38 год. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат 0,89%о. Незгоди з результатом огляду ОСОБА_1 не висловлював, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції.

Не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційної скарги щодо розбіжностей у часі вчинення адміністративного правопорушення про які зазначає апелянт, оскільки час вчинення адміністративного правопорушення, як у протоколі, так і у письмових поясненнях свідка ОСОБА_4 вказано 18:58 год., а у письмових поясненнях свідка ОСОБА_3 час вчинення правопорушення вказано приблизно о 19.00 год.

Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 № 1452/735, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.

Співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими у справі обставинами, та й зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження доведено наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.

Ураховуючи викладені обставини, доводи апеляційної скарги про те, що суддею першої інстанції не з`ясовано всі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки доказам, є безпідставними.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, зі сторони працівників

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Урдюк Т.М.