№ 536/745/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Даніліна Жанна Олександрівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

28 червня 2022 року інспектором СРПП ВП № 2 КРУП Приходьком М.Г. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 242841 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно вказаного вище протоколу, 28 червня 2022 року о 13.45 годині ОСОБА_1 на вулиці Б.Хмельницького в с. Кривуші Кременчуцького району керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, нечітка мова, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці у присутності двох свідків, за допомогою алкотестера Драгер 6810, результат огляду складає 3,28 проміле спирту у видихуваному повітрі. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явився.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Близнюк І.В. подав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи без його участі, одночасно просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, та подав письмові заперечення щодо протоколу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Так, у письмових запереченнях захисник вказав, що ОСОБА_1 не погоджується з обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення та стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Так, згідно роз`яснень, які надав Пленум ВСУ у Постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами, внесеними Постановою Пленуму № 18 від 19 грудня 2008 року), судам слід урахувати, що відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Отже, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає у тому, що порушник має перебувати у стані, зокрема, алкогольного сп`яніння та обов`язково керувати транспортним засобом. Однак, як зазначив захисник, на наданому поліцейськими відеофайлі не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та з відеозапису взагалі не вбачається, коли був зупинений транспортний засіб та хто перебував за кермом.

Також, захисник у своїх запереченнях на протокол посилався на практику Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, який у рішенні від 20 вересня 2019 року по справі № 404/4467/16-а вказав, що само по собі керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення його у просторі. Таким чином, знаходження біля транспортного засобу, який не є в стані руху, особи в нетверезому стані, не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП. До побідний висновків прийшов Полтавський апеляційний суд у постанові від 18 березня 2019 року по справі № 545/2113/18, та Київський апеляційний суд у постанові від 06 липня 2022 року по справі № 369/8361/21.

З приводу пояснень ОСОБА_1 , де він погоджується з результатами огляду на стан сп`яніння, захисник посилався на правову позицію Касаційного адміністративного суду у складі ВС, викладену у постанові від 15 травня 2019 року по справі № 537/2088/17, про те, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Таким чином, незважаючи на згоду ОСОБА_1 з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, у розумінні доктрини «поза розумним сумнівом» поліцейські зобов`язані надати належні та допустимі докази вини останнього, але таких доказів не надали. Щодо пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то до таких пояснень, як на думку захисника, слід відноситись критично, оскільки вони складені працівником поліції та є аналогічними за змістом. Також, з відеофайлу неможливо зрозуміти, чи дійсно ці особи були присутні при проведенні огляду ОСОБА_1 , оскільки вони не представились та не надали жодних документів, які би посвідчували їх особи.

Також, захисник вказав, що у матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу для проходження огляду у медичному закладі, складене 28 червня 2022 року інспектором СРПП Приходько М.Г. Однак, згідно пункту 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Дослідивши адміністративний матеріал, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб ? накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Суд, дослідивши матеріали справи установив, що на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення працівниками поліції долучено письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розписку ОСОБА_4 , направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чек-лист спеціального технічного засобу Драгер та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також диск з відеозаписом.

Слід зазначити, що суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є особа, що керує транспортним засобом, відтак, визначальним для з`ясування ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є встановлення доказів керування особою транспортним засобом.

У відповідності до ч. 2 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», до учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Терміну керування транспортним засобом чинне законодавство не містить, однак загальновизнаним є умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортногозасобув рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортногозасобу.

Переглядом долученого до матеріалів справи диску із відеозаписом, що приєднаний до матеріалів справи, установлено, що на ньому не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Як вбачається з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 останні зводяться лише до засвідчення факту проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер, щодо факту керування останнім транспортним засобом вказані пояснення не містять жодних відомостей.

Таким чином, у матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту керування останнім будь-яким транспортним засобом у вказані у протоколі дату, час та місці.

Інші, наявні у матеріалах справи докази, а саме роздруківка чек-листа спеціального технічного засобу Драгер Алкотест та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджують виключно факт перебування ОСОБА_1 28 червня 2022 року у стані алкогольного сп`яніння, хоча сам по собі цей факт не утворює складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що ніхто не може бути підданий впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є недоведеним.

У відповідності до частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю у відповідності до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 130, 247, 251, 280, 283-284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ? закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 27 січня 2023 року.

СуддяЖанна Олександрівна Даніліна