Номер справи 220/1155/21
Номер провадження 3-в/220/2/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Якішина О.М., розглянувши подання в.о. начальника відділу № 7 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення,

В С Т А Н О В И В:

17.10.2023 року в.о. начальника відділу № 7 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях звернувся до суду з поданням, в якому він просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 22.09.2021 р. року за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Подання вмотивоване тим, що на виконання до Волноваського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області 06.10.2021 року з Великоновосілківського районного суду Донецької області надійшла постанова відносно ОСОБА_1 , на якого 22.09.2021 року Великоновосілківським районним судом Донецької області за ст. 183-1 ч.1 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно-корисних робіт.

На виклики до Волноваського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області на 15.10.2021 року та 25.10.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, у зв`язку з чим, 08.11.2021 року ОСОБА_1 був відвіданий за місцем мешкання (реєстрації), зазначеним в постанові, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Перевіркою за місцем мешкання встановлено, що в будинку за вказаною адресою за зовнішніми ознаками довгий час ніхто не мешкає. В ході проведених бесід з сусідами встановлено, що ОСОБА_1 в с.Роздольне не проживає, та місце його проживання встановити не надалося можливим. Згідно довідки старости Роздольненського старостинського округу ОСОБА_1 не мешкає в с.Роздольне більше трьох років. Місце його перебування не відоме. 18.11.2021 року до Великоновосілківського районного суду було направлене подання про вирішення питання пов`язаного з виконанням даної постанови відповідно ст.304 КУпАП. Постановою суду від 03.12.2021 року в задоволенні подання органу пробації відмовлено. 14.07.2022 року до Великоновосілківського районного суду повторно було направлене подання про вирішення питання пов`язаного з виконанням даної постанови відповідно ст.304 КУпАП. Постановою суду від 10.08.2022 року в задоволенні подання органу пробації відмовлено у зв`язку з відсутністю в поданні посилання на конкретні дії, які просять вчинити суд. 22.11.2022 року до Великоновосілківського районного відділу ДВС у Волноваському районі Донецької області Східного МРУ МЮ (м.Харків) був направлений лист про прийняття заходів щодо розшуку правопорушника ОСОБА_1 26.11.2022 року отримана відповідь з Всликоновосілківського районного відділу ДВС про неможливість державного виконавця провести усі необхідні заходи, щодо встановлення місцезнаходження боржника і тим самим звернутися до суду з поданням про розшук боржника, у зв`язку з веденням активних бойових дій на території Волноваського району Донецької області та відсутності телефонного зв`язку, світла, транспортного сполучення. В матеріалах особової справи відносно ОСОБА_1 відсутні будь які факти, що можуть свідчити про ухилення порушника від відбування накладеного на нього стягнення, крім того немає жодних даних про те, що ОСОБА_1 взагалі відомо про судове рішення відносно нього про застосування суспільно корисних робіт, так як притягнення його до адміністративної відповідальності відбувалось за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як на момент притягнення до відповідальності він в с. Роздольне не проживав вже тривалий час. Ураховуючи викладене, керуючись статтями 304, 305 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 80 Кримінального кодексу України, просить вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Великоновосілківського районного суду від 22.09.2021 р. у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Представник органу пробації та ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши та проаналізувавши надані матеріали, доходжу наступного висновку.

Так, постановою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 22.09.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 за ст. 183-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно-корисних робіт.

Постанова суду набрала законної сили та була звернута до виконання надіслана до відповідного органу з питань пробації, яким була отримана у той же день та прийнята до виконання.

Статтею 298 КУпАП встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу про адміністративні правопорушення та інших законів України.

Статтею 304 КУпАП передбачено, що питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Положеннями КУпАП передбачено, що орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, може припинити її виконання. При цьому звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення не передбачено.

В силу вимог ст. 302 КУпАП за наявності обставин, зазначених у пунктах 5, 6 і 9 ст. 247 цього Кодексу, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання.

Так, відповідно до пунктів 5, 6 та 9 ст. 247 КУпАП орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання, у разі: видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України визначено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Згідно з ч. 4 ст. 3 КК України застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.

За приписами ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Постанова суду від 22.09.2021 року у справі № 220/1255/21 щодо ОСОБА_1 є чинною, своєчасно звернута до виконання.

Під час виконання постанови можуть бути вирішені, зокрема, питання про відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення та припинення її виконання (ст.ст. 301, 302 КУпАП).

Водночас норми КУпАП не передбачають звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, накладеного постановою суду, в зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Враховуючи, що норми КК України не підлягають застосуванню за аналогією (ч. 4 ст. 3 КК України), а діючим КУпАП, в межах якого і повинно вирішуватись вказане подання, не передбачено правової можливості звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, та з огляду на те, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання (ст. 129 1 Конституції України, ст. 298 КУпАП) у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 7, 298, 304 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання в.о. начальника відділу № 7 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Якішина