Справа № 344/4408/22
Провадження № 33/4808/120/23
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю апелянта ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Любчика С.Р. на постанову Івано-Франківського міського суду від 10.01.2023 року щодо ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 3.04.2022 року о 21год. 45хв. по вул. Дорошенка, 29 в м. Івано-Франківськ керував транспортним засобом Volkswagen Pasat номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився за допомогою сертифікованого приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат огляду позитивний і становить 0,58 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Любчик С.Р. оспорює законність й обґрунтованість постанови суду, вважає, що вона є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним встановленням обставин, необхідних для вирішення справи, недоведеності встановлених обставин, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що ОСОБА_2 не зміг взяти участь в судових засіданнях у зв`язку з перебуванням на військовій службі і клопотання про відкладення останнього судового засідання чи зупинення провадження у справі суддею не було задоволено, при цьому ОСОБА_2 бажав взяти участь у судовому засіданні, чим порушив права останнього на захист. Вказує, що докази які містяться в матеріалах справи є неналежними та недопустимими, оскільки у роздрукованому тестуванні на алкоголь зазначений час 20.50 год, що не відповідає вказаному в протоколі 21.45 год. і може свідчити про відсутність калібрування технічного приладу і сертифікат його відповідності не було долучено. Ставить під сумнів вимоги до стандартів документів, оскільки в акті огляду на стан сп`яніння та в направленні на огляд не зазначено місце і дату його складання. Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є заздалегідь надруковані і їхня об`єктивність і неупередженість викликає сумніви. Сам акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу не є доказом правопорушення. Вважає, що відеозаписи події недопустими доказом, оскільки він не є повний і від закінчення першого за хронологією відеозапису до початку другого пройшов час 1 година 18 хвилин 17 секунд. Тому враховуючи вимоги національного, міжнародного законодавства та практику ЄСПЛ на думку апелянта вина ОСОБА_2 не є доведена. Просить постанову судді скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_2 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний розгляд справи проведено без участі ОСОБА_2 за клопотанням його захисника у зв`язку з його перебуванням в ЗСУ.

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши матеріали справи та апеляційні доводи й пояснення апелянта про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_2 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

В діях ОСОБА_2 є ознаки зазначеного в протоколі складу адміністративного правопорушення, однак його вину не підтверджено у передбаченому законом порядку.

Доводи апелянта про порушення судом права ОСОБА_2 на захист є обґрунтованими. Розгляд справи судом без його участі ОСОБА_2 , незважаючи на клопотання його захисника про відкладення чи зупинення провадження через його перебування у ЗСУ, слід вважати істотним порушенням його права на захист, що є безумовною підставою для скасування постанови суду.

Суд не перевірив і не дав оцінки правомірності зупинки водія ОСОБА_2 . У справі не має документального підтвердження правомірності такої зупинки водія. За таких обставин апеляційний суд вимушений погодитись з доводами апелянта про безпідставність такої зупинки, що в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева» є підставою вважати всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, в тому числі процедура огляду водія, неправомірними.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які також підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_2 при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належно роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, а також не було забезпечено захисника під час пред`явлення йому адміністративного обвинувачення, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника. Це істотне порушення прав особи в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева» також дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що посилання суду на письмові пояснення свідків є недопустим, оскільки це порушує правовий принцип безпосередності дослідження судом доказів шляхом допиту цих осіб в судовому засіданні.

Крім того, протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_2 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

За таких порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_2 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Любчика С.Р. задовольнити, постанову Івано-Франківського суду від 10.01.2023 року щодо ОСОБА_2 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький