Єдиний унікальний номер судової справи 477/633/23
Номер провадження 33/812/408/23 Головуючий у місцевому суді: Полішко В.В.
Категорія: ч.5 ст.126 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Колосовою О.М.,

за участю:

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Катріч М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Катріч Марії Миколаївни на постанову судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 30 травня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №415599, який надійшов на розгляд до Жовтневого районного суду Миколаївської області і був складений 19 березня 2023 року, встановлено, що ОСОБА_1 19 березня 2023 року о 09 год. 50 хв., вказано місце скоєння адміністративного правопорушення, керував транспортним засобом Камаз 53212, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом Jung, реєстраційний номер НОМЕР_3 , не маючи права керування таким транспортним засобом, тобто не маючи відповідної категорії СЕ. Вказані дії вчинено повторно протягом року. Вказаним останній порушив п.п.«а» п.2.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

Постановою судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 30 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років. Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 грн. 80 коп.

Не погодившись із судовим рішенням, 08 серпня 2023 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Катріч М.М. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 30 травня 2023 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі зазначено, що дійсно 19 березня 2023 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом Камаз 53212, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом Jung, реєстраційний номер НОМЕР_3 , оскільки віз сільськогосподарську продукцію, а саме зернову культуру, із Харківської області. Оскільки населений пункт, з якого вивозилась сільськогосподарська продукція, знаходиться неподалік від лінії фронту в районі бойових дій, то водіїв, які хотіли б ризикнути власним життям і здоров`ям та погодились вивозити зернові культури не було. Саме тому ОСОБА_1 погодився вивезти вказану сільськогосподарську продукцію.

Крім того, ОСОБА_1 з 18 березня 2023 року навчається у автошколі Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоучсервіс» на курсах з перепідготовки водіїв транспортних засобів категорії СЕ, що, на думку захисника, свідчить проте, що ОСОБА_1 не може бути суб`єктом притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні, що призначене на 05 вересня 2023 року, захисник доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримала та просила апеляційну скаргу задовольнити.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно ч.9 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі Закон №3353-XII) право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Відповідно до п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.

Згідно з п.3 вказаного положення транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;

В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми;

С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів);

С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів);

D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16;

D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16;

ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D, яким водій має право керувати, але який не належить до зазначених категорій составів транспортних засобів;

Т - трамваї та тролейбуси.

Відповідно до положень п.1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно п.п.«а» п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст.126 КУпАП.

Так, згідно з ч.2 ст.126 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення порушення, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Диспозицією ч.5 ст.126 КУпАП передбачений склад адміністративного правопорушення, який інкримінується ОСОБА_1 , що полягає у повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №415599, який надійшов на розгляд до Жовтневого районного суду Миколаївської області і був складений 19 березня 2023 року, встановлено, що ОСОБА_1 19 березня 2023 року о 09 год. 50 хв., зазначено місце скоєння адміністративного правопорушення, керував транспортним засобом Камаз 53212, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом Jung, реєстраційний номер НОМЕР_3 , не маючи права керування таким транспортним засобом, тобто не маючи відповідної категорії СЕ. Вказані дії вчинено повторно протягом року. Вказаним останній порушив п.п.«а» п.2.1 Правил дорожнього руху.

У вищевказаному протоколі зазначені посада, найменування підрозділу поліції, звання та прізвище, ім`я та по-батькові особи, яка його складала, та його підпис. Також, зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено час, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Будь-яких заперечень у протоколі про адміністративне правопорушення водієм ОСОБА_1 щодо його змісту не зазначено, останній своїм підписом підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений та його копію отримав.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 сумніву не викликає, оскільки складений та підписаний відповідно до вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Вказані обставини підтверджуються відеозаписом працівників поліції.

Дослідивши зазначений відеозапис встановлено та вбачається, що 19 березня 2023 року ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом - Камаз 53212, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом Jung, реєстраційний номер НОМЕР_3 . В подальшому працівниками поліції було встановлено, що водій не отримував права на керування транспортним засобом категорії СЕ.

З матеріалів справи також вбачається, що 12 березня 2023 року відносно ОСОБА_1 була складена постанова серії БАБ №542921. Відповідно до змісту вказаної постанови 12 березня 2023 року водій ОСОБА_1 в місті Миколаєві по вулиці Космонавтів керував транспортним засобом Камаз 53212, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не маючи права керування вказаним транспортним засобом, чим порушив п.п.«а» п.2.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.126 КУпАП.

Матеріали справи не містять відомостей про скасування даної постанови чи оскарження дій поліцейських.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що захисник не заперечує факт наявності вказаних у оскаржуваній нею постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності обставин, однак зазначає про відсутність його вини, оскільки порушення Правил дорожнього руху останній допустив у стані крайньої необхідності, що згідно з нормами КУпАП виключає можливість притягнення до відповідальності та застосування до нього адміністративного стягнення.

На підтвердження своїх доводів, захисником додано до апеляційної скарги копію товарно-транспортної накладної від 11 березня 2023 року.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, доводи захисника про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, так як він діяв в стані крайньої необхідності, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Стаття 18 КУпАП передбачає, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза вищезазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує». Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається.

Апеляційний суд не погоджується з вказаними доводами захисника, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №415599 від 19 березня 2023 року був складений в Миколаївський області, тобто вже на значній відстані від зазначеного захисником району, а тому ОСОБА_1 не був позбавлений можливості залучити особу, яка має посвідчення водія відповідної категорії, для керування транспортним засобом.

Окрім того, перше порушення п.п.«а» п.2.1 Правил дорожнього руху вчинено, та відповідно постанова серії БАБ №542921 від 12 березня 2023 року складена, також у Миколаївській області, а саме у місті Миколаєві.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що транспортний засіб це джерело підвищеної небезпеки, а на водія покладається величезна відповідальність не тільки за своє життя, а й за життя невизначеного кола учасників дорожнього руху та цілісність майна інших осіб.

Посилання в апеляційній скарзі на навчання ОСОБА_1 з 18 березня 2023 року на курсах перепідготовки водіїв транспортних засобів категорії СЕ, не має значення для вирішення даної справи, оскільки, як зазначалось вище, відповідно до п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, а не з моменту початку навчання на курсах перепідготовки.

При цьому, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції не під час навчання водінню у встановленому порядку. Тобто ОСОБА_1 керував транспортним засобом без присутності спеціаліста з підготовки водіїв та не під час підготовки для отримання права на керування транспортним засобом категорії СЕ, що не є у розумінні вимог Правил дорожнього руху та примітки ст.126 КУпАП особою, яка у встановленому порядку навчається водінню транспортного засобу. При указаних обставинах положення примітки ст.126 КУпАП не може бути застосовано до ОСОБА_1 , якому інкриміновано вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Стосовно розгляду судом першої інстанції справи за відсутності ОСОБА_1 та порушення його права на захист, то апеляційний суд виходить з того, що хоча справа про адміністративне правопорушення і розглянута у його відсутність, але процесуальні права останнього, в тому числі і право на правову допомогу, поновлені шляхом звернення до апеляційного суду, оскільки таким правом останній скористатися під час апеляційного розгляду поданої ним апеляційної скарги.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Також, апеляційний суд відхиляє висловлені захисником Катріч М.М. в суді апеляційної інстанції зауваження з приводу того, що ОСОБА_1 не відомо про інші постанови, складені відносно нього за ст.126 КУпАП, оскільки вказане спростовується інформацією, що міститься на відеозапису, який долучений до матеріалів справи працівниками поліції.

За такого, при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків районний суд правильно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, які об`єктивно підтверджено відеозаписом події, постановою про накладення адміністративного по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесеною за ч.2 ст.126 КУпАП серії БАБ №542921 від 12 березня 2023 року, наданими поліцейськими, що у відповідності до положень ст.251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що районний суд правильно оцінив наявні в даній справі докази, відповідно до вимог ст.251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.п.«а» п.2.1 Правил дорожнього руху, яке вчинене повторно протягом року, а також, що його дії слід кваліфікувати за ч.5 ст.126 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначено в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП, у відповідності до положень ст.33 КУпАП.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 30 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Катріч Марії Миколаївни залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 30 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова