Справа №295/1136/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянувши матеріали, які надійшли з відділу АП Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.3 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , і.к.________________,-

встановив:

22.01.2023 о 14 год. 50 хв. в м. Житомирі, вул. Покровська, 141, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя, очей, поведніка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у найближчому медичному закладі водій відмовився.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгялду справи шляхом направлення судової повістки на адресу місця проживання зазначену у протоколі. ОСОБА_1 достеменно знав про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд його судом, про що засвідчив власним підписом у протоколі (а.с.1). Однак незважаючи на викладене, у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв та клопотань не подавав, до суду за інформацією щодо стану розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не звертався.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладається на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засобі внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.О. проти Іспанії від 07.07.1989).

Зважаючи на викладене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється зокрема у не отриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи (правова позиція ВС рішення № 560/5541/20 від 17.11.2022.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП участь особи за даною категорією справ не є обов`язковою, а тому з метою недопущення необгрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст. 277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд визнає причини неявки ОСОБА_1 у судове засідання неповажними і розцінює його неявку як затягування строків розгляду справи, у зв`язку з цим суд розглядає справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, відеозапис із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.130 ч.3 КУпАП, доведена доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №462526 від 22.01.2023; протоколами про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №081217 від 22.01.2023 та серії ДПР18 №081218 від 22.01.2023 за ст. 126 ч.5 КУпАП, що підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом; постановою серії ДП18 №725856 від 22.01.2023 за ст.ст.125, 126 ч.1, 36 ч.2 КУпАП; постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 15.11.2022, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік; постановою Богунського районного суду м. Житомира від 15.02.2022, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, підставою є результати огляду, проведеного поліцейським та виявлені ознаки сп`яніння; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якої вбачається, що ОСОБА_1 зупинено за порушення ПДР. Під час спілкування у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транпортного засобу чи у найближчому медичному закладі, на що водій відмовився та повідомив, що напередодні дійсно вживав алкогольні напої.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.3 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до довідки про належність транпортного засобу, в базі даних НАІС/ІПНП відсутня інфомарція щодо державної реєстрації транспортних засобів, які перебувають у приватній власності ОСОБА_1 .

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.130 ч.3, 283, 284 КУпАП, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.3 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі ДСА України, судовий збір в сумі 536, 80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Костенко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.