Справа № 214/7198/22
3/214/226/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 січня 2023 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Малаховська І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

Встановив:

15.12.2022 року о 09-05 год в Дніпропетровській області, м. Кривого Рогу , Саксаганського району, по проспекту 200 річчя Кривого Рогу біля будинку 12 а водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan X trail номерний знак НОМЕР_1 повертаючи праворуч не був уважний не стежив за дорожньою обстановкою , не переконався що це буде безпечним і не створить перешкоди для інших учасників руху при появі пішохода негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу , здійснив наїзд на ногу пішохода громадянина ОСОБА_2 , чим пошкодив його взуття. В наслідок ДТП були завдані матеріальні збитки. Наргудний відеорестратор 475120,475128.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3 б, 10.1, 12.3 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заперечував проти обставин зазначених в протоколі, просив суд закрити справу за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того, зауважив, що в матеріалах відсутні відомості про розмір завданої ним матеріальної шкоди пішоходу. В поясненнях він вказував, що якби він наїхав на ногу пішоходу то у останнього були б наявні тілесні ушкодження оскільки й його автомобіль важить приблизно 2 т. Пішохід не мав тілесних ушкоджень, не було факту наїзду, він заіржав на паркувальний майданчик і пішохід зачепив його бокове дзеркало навмисно. Водій зайшов до аптеки а коли повернувся до автомобіля дізнався, що пішохід викликав поліцію, звинувачував його в наїзді.

Пішохід ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, телефонним зв`язком повідомив, що за медичною допомогою після наїзду він до медичних закладів не звертався, приходити в судове засідання і давати пояснення по адміністративній справі не буде.

Вислухавши ОСОБА_1 дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішення ухваленого у справі «Алене де Рібермон проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Так, відповідальність за ст.124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 2.3 (б) ПДР України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Поряд із цим, з аналізу диспозиції ст. 124 КУпАП вбачається, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди повинні бути пошкоджені транспортні засоби інших учасників дорожньо-транспортної пригоди, або вантаж, автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди, дорожні споруди чи інше майно.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що внаслідок ДТП було пошкоджено взуття пішохода ОСОБА_2 , в той час як матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження розміру завданої майнової шкоди потерпілій особі. Крім того, до протоколу працівником поліції не долучено відеодоказів, зафіксованих на нагрудний відеорестратор № 475120,475128, на які останній посилається як на доказ наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення.

Потерпілого в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано.

Крім того, з урахуванням маси транспортного засобу у разі реального наїзду на ногу потерпілого повинні були б настати наслідки у вигляді тілесних ушкоджень. Відсутність таких наслідків, на думку суду, об`єктивно виключає наїзд на ногу пішохода.

Таким чином, під час дослідження доказів, судом встановлено, що надані докази не свідчать про наявність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за порушенням ним п. 2.3 б, 10.1, 12.3 ПДР України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 33-35, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

Постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя І.Б. Малаховська