Справа № 182/4412/23
Провадження № 3/0182/1940/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13.09.2023 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Чуприна А.П. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від ВРПП Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

В провадження судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Чуприни А.П. надійшов адміністративний протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 491290 від 24.08.2023 року, 24.08.2023 року о 15.40 годин на 227 км а/д Н-23 «Кропивницький Кривий Ріг Запоріжжя», водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки зі згоди водія за допомогою технічного приладу «Драгер», результат склав 1,73 %, тест № 1861. Повторно на протязі року, попередньо притягнутий до відповідальності 24.05.2023 року.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином під підпис у протоколі та судовими повістками. Причини неявки суду не відомі. Заяв та клопотань від нього не надходило.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Тому враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, вважаю, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи. Справа розглядалася за наявними матеріалами.

Вивчивши надані матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно ч.2 ст. 130 КУпАП, повторне протягом року порушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою накладення на правопорушника адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, зміцнення законності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджується інформацією, яка зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення ААД № 491290 від 24.08.2023 року, копією постанови суду, інформацією, що зафіксована на лазерному диску, актом огляду на стан сп`яніння, направленням на медичний огляд водія та результатом приладу «Драгер» (тест № 1861 від 24.08.2023 року), а також письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Дослідивши надані матеріали, суд дійшов висновку, що дії правопорушника вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Окрім того, при накладенні адміністративного стягнення, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду), що охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного стягнення тощо.

Вивчивши всі обставини справи та надані суду матеріали, ґрунтуючись на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, зважаючи на характер вчиненого діяння, особу правопорушника, вважаю за необхідне притягти ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

Керуючись ст.ст. 7, 245, 221, 280, 283, ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 а визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 (тридцять чотири) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: А. П. Чуприна