ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2023 Справа №607/14745/23

провадження № 3/607/6020/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління ДПС у Тернопільській області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого директором АЗС «БрСМ» (РНОКПП НОМЕР_1 ),

за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу №670/09-01 про адміністративне правопорушення від 02 серпня 2023 року, за результатами проведення фактичної перевірки АЗС «БрСМ», встановлено, що 20.07.2023 о 15 год 41 хв., директор АЗС «БрСМ» ОСОБА_1 порушив порядок проведення розрахунків, а саме: проведення розрахункових операцій, на повну суму покупок через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій з роздрукуванням розрахункових документів, що не відповідають встановленій формі та змісту розрахункового документа, без надання покупцю розрахункового документа встановленої форми на повну суму проведеної операції, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП. Акт перевірки від 02.08.2023.

28.08.2023 судом зареєстровані письмові пояснення ОСОБА_1 у яких останній заперечив щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки він не є особою, яка здійснює розрахунково-касове обслуговування і не видає чеки з реєстратора розрахункових операцій на касі магазинів автозаправних станцій. Також вказує, що відповідно до посадової інструкції керівника АЗС, його основним обов`язком є здійснення управління АЗС в межах затверджених правил та стандартів з метою виконання затвердженого плану продаж нафтопродуктів, супутніх товарів та послуг і в його посадові обов`язки не входить розрахунково-касове обслуговування клієнтів а також програмування касових апаратів на видачу чеків, які мають містити відповідні реквізити, оскільки таке програмування реєстраторів розрахункових операцій (РРО) відбувається за місцезнаходженням власника АЗС ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» (м. Київ, пр-т. Соборності, буд. 15, каб. 219, ) у якого є відповідний керівник ОСОБА_2 та відповідне програмне забезпечення, до якого ОСОБА_1 доступу не має. Так, відповідно до робочої інструкції операторів АЗС, робота оператора складається з обов`язків щодо організації роботи зміни, прийому, зберіганню і реалізації нафтопродуктів та автомобільного газу, товарів магазину та продукції кафе АЗК, роботи з грошовими і матеріальними цінностями, а також виконання роботи щодо обслуговування клієнтів в магазині та кафе АЗС. З наведеного слідує, що особою, яка здійснює розрахунково-касове обслуговування і є відповідальною за дотримання законодавства при здійснення розрахунково-касового обслуговування та приймає і веде облік товарних запасів на автозаправних станціях є саме оператори АЗС. Разом із цим, зі змісту наявних матеріалів вбачається, що перевіряючими під час перевірки та складання протоколу не встановлювались особи, які відповідальні за ведення розрахунково-касових операцій на АЗС та зробили помилкові висновки про вчинення правопорушення ОСОБА_1 , яке не доведено жодними належними доказами. Тобто, визначення перевіряючими ОСОБА_1 відповідальною особою з видачі на касі АЗС розрахункових документів невстановленої форми, є неправомірним.

Оскільки фактичні обставини вказують на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та він не є особою, яка здійснює розрахунково-касове обслуговування, просить суд провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте у своїх письмових поясненнях просив суд розгляд справи проводити без його участі.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи.

Згідно приписів ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу, що до адміністративної відповідальності можливо притягти особу лише у разі наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він криє в собі: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.

Диспозицією ч. 1 ст. 155-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП, можуть бути як посадові, так і фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності та працівники торгівлі, громадського харчування та сфери послуг.

Диспозиція ч. 1 ст. 155-1 КУпАП не встановлює конкретного порядку щодо проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Стаття 155-1 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 155-1 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Відтак, у протоколі про адміністративне правопорушення, серед обов`язкових ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, є наведення конкретного нормативно-правового акту, з викладенням пункту, частини та статті відповідного нормативного акту, який покладає на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності певні обов`язки, яких така особа не дотрималася, порушивши таким чином законодавчі приписи. Проте, цих вимог закону при складанні протоколу не дотримано.

Як вбачається з протоколу №670/09-01 про адміністративне правопорушення від 02 серпня 2023 року, за результатами проведення фактичної перевірки АЗС «БрСМ», встановлено, що 20.07.2023 о 15 год 41 хв., директор АЗС «БрСМ» ОСОБА_1 порушив порядок проведення розрахунків, а саме: проведення розрахункових операцій, на повну суму покупок через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій з роздрукуванням розрахункових документів, що не відповідають встановленій формі та змісту розрахункового документа, без надання покупцю розрахункового документа встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутній нормативно-правовий акт, норми якого були порушені ОСОБА_1 , в даному випадку відповідної статті Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», при складанні протоколу за ч. 1 ст.155-1 КУпАП, а відтак формулювання суті адміністративного правопорушення не відповідає вимогам законодавства та не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП,що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у рішеннях ЄСПЛ (п. 31 по справі "Ракевич проти Росії" та п. 109 по справі "Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови"), згідно якого "закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладенні в ньому повинні бути перевіренні за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Разом з тим, суд зауважує, що у протоколі №670/09-01 про адміністративне правопорушення від 02 серпня 2023 року, вказано про проведення розрахункових операцій на повну суму покупок через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій з роздрукуванням розрахункових документів, що не відповідають встановленій формі та змісту розрахункового документа, без надання покупцю розрахункового документа встановленої форми на повну суму проведеної операції, проте не конкретизовано, яка покупка була здійснена, кому проданий товар, яка повна сума покупки.

Також, в матеріалах справи відсутні докази, що саме директор АЗС «БрСМ» ОСОБА_1 , є відповідальною особою за ведення розрахунково-касових операцій на АЗС.

Отже, за наведених обставин, суд вважає, що протокол та долучені до нього документи не є достовірними та належними доказами, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За викладених обставин, суд вважає вину ОСОБА_1 недоведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі слід закрити відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями ч. 2 ст. 33, ст. 40-1, 155-1, ст.ст. 245, 247, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

СуддяН. Р. Кунець