Справа № 462/5564/23
ПОСТАНОВА

11 вересня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Кирилюк А. І., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

14.07.2023 року на адресу Залізничного районного суду м. Львова надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 895446 від 03.07.2023 року відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КУпАП.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 24.07.2023 року протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 895446 від 03.07.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185 КУпАП повернуто до Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області- для доопрацювання.

08.08.2023 року на адресу Залізничного районного суду м. Львова скеровано адміністративні матеріали після доопрацювання.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, постанова від 24.07.2023 року не виконана.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із п. 2 ст. 278 КУпАП суд, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, в тому числі в ході складення протоколу, збору необхідних доказів, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що зобов`язує працівників, уповноважених на складання протоколу належно з`ясовувати необхідні для притягнення особи до відповідальності обставини, збирати про це докази.

Згідно із ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Стандарти, встановлені Конвенцією для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ і на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року).

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладена на суд. Наслідком недотримання цієї вимоги є повернення протоколу до відповідного органу для належного оформлення.

Згідно із ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Натомість, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1376 (в редакції від 24.09.2021 року):

- протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом згідно з технічним описом бланка протоколу про адміністративне правопорушення (додаток 2), на якому проставлено відповідні серію та номер;

- усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою;

- не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено ;

- при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка; у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень); у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень); у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла); у графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності); у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ст. КУпАП, за якою складено протокол).

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вказаний протокол не відповідає Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376 (в редакції від 24.09.2021 року), оскільки:

- містить закреслення та виправлення дати складання протоколу;

- в графі «склад адміністративного правопорушення», викладені обставини містять багато різних ознак інших правопорушень, як наприклад ст. 178 КУпАП, але не містить точних ознак складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст. 184 КУпАП, за якою складено протокол.

Крім того, адміністративний матеріал, містить Довідку від 12.07.2023, що не містить передбаченого реквізитами підпису Начальника ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області. За текстом вказаної довідки посадова особа, посилається на невиконання ОСОБА_2 , обов`язків по вихованню малолітнього сина, передбачених ст. 150 СК України, що є недоречним з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 150 СК України:

1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

4. Батьки зобов`язані поважати дитину.

5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Але, диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП не є бланкетною (яка відсилає до іншої норми), та не збігається з точними ознаками складу адміністративного правопорушення, зазначеними у ч. 1 ст. 184 КУпАП за якою складено протокол.

Відповідно до вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 246, 256, 268, 280 КУпАП у межах порушеного провадження надається правова оцінка діянню на предмет його протиправності з огляду на охоронну норму, за порушення якої розпочато провадження у справі, що розглядається суддею, який розв`язує всі питання факту і права, дотримуючись засад судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази мають бути оцінені суддею на їх достатність для вірогідних та безсумнівних висновків про вчинене на засадах забезпечення доведеності вини за ст. 129 Конституції України, і жоден з доказів згідно зі ст. 252 КУпАП не може мати наперед встановлену силу.

Суд будучи органом що здійснює правосуддя та не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Враховуючи викладене, слід зазначити, що без усунення зазначених вище недоліків неможливо виконати вимоги ст. 268 КУпАП, щодо прав особи, яка притягається до відповідальності, а також ст. 245, 280 КУпАП, щодо повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

З урахуванням викладених обставин, адміністративний матеріал необхідно повернути Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції для належного оформлення, оскільки зазначені вище недоліки перешкоджають всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи.

Керуючись ст. 6, 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 245, 256, 268, 276, 278 КпАП, суд -

ухвалив:

Протокол про адміністративне правопорушення ВАВ № 895446 від 03.07.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення з доданими до нього матеріалами повернути до Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: