Справа № 442/678/23 Головуючий у 1 інстанції: Нагірна О.Б.
Провадження № 33/811/338/23 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Волошин Світлани Петрівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 26 листопада 2022 року, близько 17.00 год,. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне домашнє насильство відносно дочки ОСОБА_2 , чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої, а саме: ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити з підстав, передбачених п. 1, 7 ст. 247 КУпАП.

Вважає, постанову місцевого суду незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Повідомляє, що про час та місце розгляду справи його не було повідомлено належним чином, внаслідок чого було порушеного його право на захист.

Наголошує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП він не вчиняв.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ 620248 від 26 листопада 2022 року вже був предметом розгляду у справі №442/7684/22, у даній справі адвокатом подавалося клопотання про закриття провадження у справі з підстав, передбачених п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП., у зв`язку із тим, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази заподіяння ОСОБА_2 шкоди психічному здоров`ю. Свідок ОСОБА_3 під час складання протоколу перебувала на роботі та не могла його підписати. До протоколу про адміністративне правопорушення долучено лише пояснення та заява ОСОБА_2 , які не свідчать про вчинення правопорушення та є односторонніми.

Наголошує, що постанова Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 грудня 2022 року про повернення на доопрацювання протоколу про адміністративне правопорушення не була виконана, а вказаний протокол скеровано до суду без усунення недоліків.

17 березня 2023 року потерпіла ОСОБА_2 та її представник Романів І.Б., а також особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у судове засідання апеляційного суду не прибули, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомили.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання ОСОБА_1 та її представника адвоката Романів І.Б.., а також думки адвоката Волошин С.П., яка просила проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 , потерпілої та її представника.

Заслухавши виступ захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання, чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Зокрема, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з п. 14 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, зокрема даними, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 620248 від 26 листопада 2022 року ( а.с 3), відповідно до якого ОСОБА_1 , 26 листопада 2022 року, близько 17 год. перебуваючи у АДРЕСА_1 , вчинив психологічне домашнє насильство відносно своєї дочки ОСОБА_2 , чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілій ОСОБА_2 , а саме висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою;

- копії заяви ОСОБА_2 від 26 листопада 2022 року ( а.с.6) з якої вбачається, що 26 листопада 2022 року, ОСОБА_1 ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою;

- терміновому заборонному приписі стосовно кривдника серії АА №196932 від 26 листопада 2022 року ( а.с. 4), з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 26 листопада 2022 року , близько 17 год. перебуваючи у АДРЕСА_1 , вчинив психологічне домашнє насильство відносно своєї дочки ОСОБА_2 , чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілій ОСОБА_2 , внаслідок чого винесено терміновий заборонний припис на 3 доби з 18 год. 30 хв. 26 листопада 2023 року, до 18 год. 30 хв. 29 листопада 2023 року.

Доводи ОСОБА_1 , що його не було повідомлено про час та місце розгляду справи, внаслідок чого було порушеного його право на захист, не заслуговують на увагу, оскільки було усунено шляхом подачі апеляційної скарги та участі його захисника в судовому засіданні апеляційного суду, де вона мала можливість подати свої клопотання та пояснення.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аргументи сторони захисту, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не беруться до уваги апеляційного суду, оскільки спростовуються матеріалами справи, зазначеними вище за текстом.

Твердження апелянта, що постанова Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 грудня 2022 року про повернення на доопрацювання протоколу про адміністративне правопорушення не була виконана, та вказаний протокол скеровано до суду без усунення недоліків, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Як вбачається з рапорту лейтенанта поліції В.Ниского (а.с.2) та протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №620248 від 26 листопада 2022 року (.а.с. 3) , в протокол про адміністративне правопорушення внесено зміни, внаслідок чого виконано постанову суду.

Що стосується аргументів сторони захисту, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучено лише пояснення та заява ОСОБА_2 , які не свідчать про вчинення правопорушення та є односторонніми, то такі не беруться до уваги апеляційного суду, оскільки в матеріалах судової справи знаходиться терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №196932 від 26 листопада 2022 року (а.с. 4).

Всі інші доводи апеляційної скарги сторони захисту судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.173-2 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення .

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.