ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2023 року сел. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сіянко В.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП),

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2023 року до Підволочиського районного суду Тернопільської області з відділення поліції №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП у Тернопільській області надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №569688 від 23 серпня 2023 року, протягом 2021-2023 навчальні роки в АДРЕСА_2 класі малолітній ОСОБА_2 , 2010 р.н., вчинив булінг дії, які полягають у систематичному вчиненні насильства психологічного характеру, які виражалися в образах нецензурною лайкою та приниженнях відносно однокласників, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , внаслідок вказаних дій могла бути завдана шкода психічному здоров`ю учнів 7 класу Новосільської ЗОШ. Враховуючи, що ОСОБА_2 не досяг віку притягнення до адміністративної відповідальності, протокол складено відносно його матері ОСОБА_1 .

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судове засідання не з`явилася, про слухання справи належним чином повідомлена.

ОСОБА_1 31.08.2023 через канцелярію суду подала клопотання, в якому зазначила, що свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнає, матеріали справи працівниками поліції зібрано поспішно, з порушенням законодавства. Протокол про адміністративне правопорушення має виправлення, заповнено нерозбірливим почерком. З матеріалами справи її не ознайомлено, чим порушено право на захист. Враховуючи викладене просила закрити провадження у справі або відкласти слухання справи на іншу дату, оскільки хворіє її дворічний син.

Статтею 277 КУпАП встановлено строки розгляду справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Частиною 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 173-4 КУпАП, не є обов`язковою.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невипрадане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально, використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України» Суд наголосив, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя насамперед покладається на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Клопотання про відкладення розгляду справи суд розцінює як бажання правопорушника уникнути відповідальності. Крім того суд вбачає зловживання процесуальними правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів поважності причин нез`явлення до суду, оскільки сама по собі хвороба дитини не свідчить про неможливість прибути в судове засідання. Також ОСОБА_1 могла прийняти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, але відповідне клопотання нею не було заявлено. Крім того в заяві викладено позицію ОСОБА_1 щодо притягнення її до адміністративної відповідальності .

Враховуючи стислі строки розгляду справ зазначеної категорії, а також те, що матеріали справи надійшли до суду за тиждень до закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, суд вирішив розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 3 ст. 173-4 КУпАП передбачає відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

Частиною першою ст. 173-4 КУпАП передбачено відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

При цьому, булінг може проявлятись у вигляді психологічного тиску (образи, приниження, погрози, ігнорування тощо) та фізичних знущань (удари, поштовхи, принизливий фізичний контакт, побиття та інше). Фізичне шкільне цькування умисні штовхання, пирхання, стусани, удари, нанесення побоїв, тілесних ушкоджень та інше. Психологічне цькування насильство, пов`язане з дією на психіку, що наносить психологічну травму шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість. До цієї форми цькування можна віднести: вербальне цькування, де знаряддям слугує голос (образливе ім`я, з яким постійно звертаються до жертви, обзивання, дражніння, зведення наклепів, поширення образливих чуток та ін.); образливі жести або дії (наприклад, плювки в жертву або в її напрямку); залякування (використання агресивної мови тіла й інтонації голосу для змушення дитини робити чи не робити щось), та інше.

Відповідно до п. 3-1 ст. 1 Закону України «Про освіту» типовими ознаками булінгу (цькування) є систематичність (повторюваність) діяння. Булінг (цькування) - це діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, а також зазначені типові ознаки булінгу, а саме, систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності), а також дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключаютъ приниження честі та гідності дитини.

Суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується прямим умислом. Мотивом даного правопорушення може бути, як особиста неприязнь до потерпілого так і бажання самоутвердитися у суспільстві чи у будь-якій суспільній групі. Метою цього адміністративного правопорушення є завдання чи можливість завдання потерпілому фізичної чи психологічної шкоди.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, така доведена матеріалами справи, зокрема даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 569688 від 23.08.2023; протоколах прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.08.2023 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; письмовими поясненнями учнів Новосільської ЗОШ ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; письмовими поясненнями батьків ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; консультаційним висновком спеціаліста, згідно з яким у ОСОБА_3 вбачається соціально-тривожний розлад.

В письмових поясненнях учнів вказано, що протягом 2021-2023 рр з боку ОСОБА_17 по відношенню до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинялися психологічний тиск, словесні образи, залякування.

Із показань допитаної в судовому засіданні як свідка, законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_6 , судом встановлено, що в перші дні червня вона звернулася до керівництва Новосільської школи з приводу цькування її сина його однокласником ОСОБА_18 протягом останніх двох років. Також пояснила, що її син останнім часом замкнувся, нічого не розповідав про події, що відбувалися в школі. Помітивши зміну в поведінці дитини та зниження успішності в навчанні ОСОБА_6 розпитала батьків однокласників сина та дізналася, що ОСОБА_17 вже протягом двох років знущається з її сина, ображає перед іншими учнями, принижує, примушує писати за нього та його друзів контрольні роботи. Останнім часом ОСОБА_19 відкрито погрожує дітям, які розповіли про нього правду поліції. Булінг щодо сина посилився, тому вона змушена була перевести його в іншу школу, яка знаходиться в іншому населеному пункті. Як тільки їй стало відомо про цькування її сина в школі, вона одразу звернулася з усною заявою до директора школи, але належного реагування не дочекалася, тому була змушена самостійно повідомити про даний факт в поліцію.

Вказані докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому судом приймаються до уваги. На думку суду, такі докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Також суд не залишає поза увагою той факт, що з матеріалів справи вбачається, що образи, психологічний тиск, який вчинявся з боку ОСОБА_17 , здійснювався в присутності інших осіб (спостерігачів), що безумовно могло призвести до публічного приниження потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та самоутвердження ОСОБА_20 серед своїх однолітків, що є безпосередніми ознаками цькування (булінгу).

Систематичність (повторюваність) діяння: цькування тривало протягом 2021-2023 навчальних років.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, суд до уваги не приймає, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами.

Письмові покази свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 суд оцінює критично, оскільки такі особи є працівниками Новосільської ЗОШ та підлеглі ОСОБА_25 , відносно якої також складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 173-4 КУпАП - неповідомлення керівником закладу освіти уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про випадки булінгу (цькування) учасника освітнього процесу.

Щодо доводів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що працівниками поліції було порушено вимоги КУпАП, так як протокол про адміністративне правопорушення написано не каліграфічним почерком та містить виправлення, то вказані доводи не є тією безумовною підставою для закриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суддею враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При накладенні стягнення обставин, які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність правопорушниці не встановлено.

Таким чином, аналізуючи досліджені докази та оцінюючи встановлені обставини в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, оскільки її неповнолітній син ОСОБА_2 вчинив дії, передбачені частиною першою цієї статті - булінг (цькування), які полягали у психологічному та фізичному насильстві щодо неповнолітньої особи, внаслідок чого могла бути і була заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілого, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції частини 3 статті 173-4 КУпАП, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 173-4, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-4 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , наклавши на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Сіянко