справа 362/1001/23
провадження 3/362/662/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2023 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець В/ч НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 КУпАП і

встановив:

У лютому 2023 року дана справа надійшла до суду. Постановою від 04 травня 2023 року суд частково задовольнив клопотання захисника та зупинив провадження у справі до 04 вересня 2023 року або до звільнення ОСОБА_1 з військової служби. Підставою для такого рішення стало те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 з 31 серпня 2022 року, а з 13 вересня 2022 року на посаді водія, позитивно характеризується за місцем служби.

З огляду на викладене провадження у справі належить відновити.

У судове засідання, призначене на 04 вересня 2023 року, ОСОБА_1 і захисник не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, до суду не прибув.

До суду надійшло повторне клопотання захисника про зупинення провадження у справі з підстав перебування ОСОБА_1 на військовій службі, розглядаючи яке суд виходить з того, що КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають можливість зупинення судового провадження у зв`язку з проходженням особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, військової служби за призовом під час мобілізації, разом з тим, законодавець визначив, що у разі коли положення законодавства про адміністративні правопорушення не регулюють або неоднозначно регулюють питання судового провадження, то застосовуються загальні (основні) засади (принципи) судочинства України, передбачені у статті 129 Конституції України, розділі I Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та інших нормативно-правових актах.

Системний аналіз законів України й усталеної судової практики ЄСПЛ надає можливість при вирішенні питання про зупинення судового провадження у зв`язку з проходженням особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, військової служби за призовом під час мобілізації, застосувати аналогію закону, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема положень КПК України, які регламентують подібні відносини.

Відповідно до частини 1 статті 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

Разом із цим, беззастережне застосування процесуальної аналогії й екстраполювання приписів частини 1 статті 335 КПК України до справи про адміністративне правопорушення ставитиме під загрозу дотримання передбачених статтею 38 КУпАП строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Як уже зазначено, дана справа надійшла до суду в лютому 2023 року, а подія інкримінованого правопорушення датована 29 січня 2023 року.

Відтак, суд уважає, що повторне ініціювання питання про зупинення провадження у справі має ознаки зловживання процесуальними правами та спрямоване на затягування розгляду справи. З огляду на характер інкримінованого правопорушення та необхідність дотримання визначених статтею 38 КУпАП строків суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зазначеного клопотання захисника та наявність підстав для розгляду справи на підставі наявних матеріалів.

Суд установив, що 29 січня 2023 року о 09:53 на 61 км автодороги М-5 сполученням Київ-Одеса, водій ОСОБА_1 керував автомобілем JEEP, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення обличчя, порушення мови), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Зазначені обставини повністю підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, власними письмовими поясненнями, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, рапортом та відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) з нагрудної камери, використання яких передбачено статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» й Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03 лютого 2016 року № 100, що був досліджений у судовому засіданні.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Надаючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог статті 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме пункту 2.5 цих Правил.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 № 1103.

Доречно зазначити, що саме по собі перебування особи на військовій службі не дає підстав для нехтування Правилами дорожнього руху, особливо вимогами пунктів 2.5, 2.9-А цих Правил.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які, на переконання суду, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суд не встановив.

Відтак, незважаючи на особу ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, служить у лавах ЗСУ, характеризується позитивно, беручи до уваги характер і суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, суд уважає, що останньому слід призначити стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, тобто безальтернативну санкцію, передбачену частиною 1 статті 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

З урахуванням положень статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» і статті 7 Закону України «Державний бюджет України на 2023 рік» із правопорушника слід стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 130, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283, 284, 285, 289, 335 КУпАП, суд

постановив:

1. Відновити провадження по даній справі.

2. Відмовити у задоволенні клопотання захисника про зупинення провадження у справі.

3. Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя О.В. Попович