ЄУН № 336/1241/23
пр. № 3/336/1029/2023
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк Ольга Ігорівна розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 164 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений за ст. 164 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , згідно з яким, 09 лютого 2023 року приблизно о 10.00 годині, ОСОБА_1 , перебуваючи на своєму робочому місці в магазині «Гарячий хліб №25» по вул. І. Мазепи, 48А у м. Оріхів, продала алкогольне пиво «Жигулівське» в кількості дві пляшки ємністю 2,4 л кожна, вміст спирту 4,5% об., тим самим здійснювала господарську діяльність без отримання ліцензії на проведення виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, викликалась до суду двічі, як шляхом зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення, так і за допомогою направлення СМС-повістки на номер телефону, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, а також шляхом розміщення інформації про дату, час та місце розгляду справи на офіційному веб-сайті судової влади, яка є загальнодоступною, про причини неявки суд не повідомив.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41 «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У відповідності до положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 164 КУпАП не є обов`язковою, тому враховуючи наведені положення, суд розглянув справу за наявними доказами за відсутності ОСОБА_1 .

До матеріалів справи долучено рапорт працівників поліції, заяви та письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , протокол огляду та вилучення речей (предметів) від 09.02.2023 року, письмові пояснення та заява ОСОБА_1 , копія паспорт на ім`я ОСОБА_1 .

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 , з вересня 2022 року вона згідно укладеного трудового договору працює продавчинею в магазині «Гарячий хліб №25», який розташований по вул. Івана Мазепи, 48А в м. Оріхів Пологівського району Запорізької області. Їй достовірно відомо про те, що у визначеному магазині відсутня ліцензія на продаж алкогольних напоїв оскільки строк дії ліцензії закінчився у 2022 році. Однак 09.02.2023 року близько 10.00 години, коли вона знаходилася на своєму робочому місці в зазначеному магазині, здійснила продаж двох пляшок пива «Жигулівське» ємністю 2,4 л кожна та однієї залізної банки алкогольного пива «Львівське світле» ємністю 0,5 л двом незнайомим їй чоловікам.

Згідно з письмовими поясненнями свідків, вони 09.02.2023 року приблизно о 10.00 годині придбали пиво в магазині «Гарячий хліб №25», після чого підійшли працівники поліції і зробили зауваження з даного приводу.

Протоколами огляду та вилучення предметів від 09.02.2023 року підтверджується вилучення у ОСОБА_2 двох пляшок алкогольного пива «Жигулівське» ємністю 2,4 л кожна та у ОСОБА_3 залізної банки пива «Львівське світле» об`ємом 0,5 л. вилучені предмети передані на зберігання до ВП №4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області.

Оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явилась, будь-яких інших пояснень, окрім долучених до матеріалів справи не надано, судом розглянуто справу за наявними доказами, долученими до протоколу про адміністративне правопорушення.

При вирішенні питання про наявність в діях особи складу правопорушення суд виходить з наступного.

Статтею 164 ч. 1 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

За визначенням ст. 14.1.36 Податкового Кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Стаття 42 ГК України визначає, що підприємництвом є самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Статтею 46 ГК України передбачено, що підприємці мають право укладати з громадянами договори щодо використання їх праці. При цьому такі договори можуть бути як трудовими, так і цивільно-правовими.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Зважаючи на те, що з зібраних в матеріалах справи доказів не встановлено того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання та здійснює підприємницьку діяльність, оскільки є найманим працівником на підставі договору, також відсутні і докази того, що діяльність мала ознаки господарської, а саме була самостійною та систематичною, відсутні будь-які докази на підтвердження тих обставин, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи документами не підтверджено наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КУпАП, що відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

На підставі викладеного, суд, керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 164 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк