Справа № 552/2771/23
Провадження № 3/553/1363/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29.06.2023м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Грошова Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, військова частина НОМЕР_1 , командир взводу викладач навчального взводу зв`язку навчальної роти зв`язку навчального батальйону зв`язку, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

в с т а н о в и в :

18.05.2023 до Київського районного суду м. Полтави надійшов адміністративний матеріал від командира військової частини НОМЕР_1 у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави Калько О.С. вказаний адміністративний матеріал було повернуто до військової частини НОМЕР_1 без розгляду, для направлення за належною підсудністю.

31.05.2023 до Ленінського районного суду м. Полтави надійшов адміністративний матеріал від командира військової частини НОМЕР_1 у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення А3990 № 16 від 17.05.2023, в графі «дата, час, місце вчинення і суть правопорушення» зазначено, що 16.05.2023 року старший сержант ОСОБА_1 , перебуваючи на території військові частини НОМЕР_1 , під час виконання обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, вжив алкогольні напої разом із військовослужбовцями штаб-сержантом ОСОБА_2 та майором ОСОБА_3 . Згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, о 16.25 год. 16.05.2023 направлений в супроводі представника військової частини до КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної Ради», якому надано право проводити такий огляд. Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військово частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого дня (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком дня (розкладом занять).Дане правопорушення військовослужбовець вчинив внаслідок особистої недисциплінованості, чим грубо порушив вимоги ст.ст. 11, 16, 49, 119, 120, 241 Статуту внутрішньої служби та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

У зв`язку із вищевикладеним, старший сержант ОСОБА_1 в умовах воєнного стану, продовженого відповідно Указу Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, під час виконання обов`язків військової служби

Також в протоколі зазначено, що у результаті проведеного огляду на стан сп`яніння встановлено: Перебуває у стані алкогольного сп`яніння, № 1043 від 16.05.2023 19 год 39 хв.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Белей В.М. в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву, до якої були долучені письмові заперечення на протокол А 3990 № 16. В своїй заяві просив слухати справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

В запереченнях захисник зазначає, що ОСОБА_1 не визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та просить закрити провадження у справі. Посилається на те, що оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ст. 172-20 КУпАП, проводиться у відповідності до КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв і транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України N 1452/735 від 09.11.2015, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103. Вказує, що в матеріалах справи міститься висновок № 1043 від 16.05.2023, за результатами якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, який виготовлений закладом охорони здоров`я - КП «Обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради». Вказує про порушення вимог ст. 266-1 КУпАП під час проведення огляду військовослужбовця ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Зазначає, що з урахуванням вимог ст. 266-1 КУпАП для проведення огляду військовослужбовця ЗСУ на стан сп`яніння у закладах охорони здоров`я є лише 2 підстави: 1). у разі незгоди військовослужбовця ЗСУ на проведення огляду на стан сп`яніння посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління ВСП у ЗСУ або командиром (начальником) в/ч (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), з використанням спеціальних технічних засобів та тестів; 2). у разі незгоди з результатами огляду проведеного посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління ВСП у ЗСУ або командиром (начальником) в/ч. Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння посадовою собою, уповноваженою на те начальником органу управління ВСП у ЗСУ або командиром в/ч НОМЕР_1 , з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або незгоден з результатами такого огляду. Огляд на стан сп`яніння на місці виявлення особи с відповідними ознаками с використанням спецзасобів і тестів не проводився взагалі. Тому підстави для спрямування ОСОБА_1 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відсутні. Отже, проведений у закладі охорони здоров`я огляд військовослужбовця ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння є безпідставним та недійсним, а висновок щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів № 1043 від 16.05.2023 не є належним та допустимим доказом щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП ОСОБА_1 . Окрім того, відповідно до рапорту командира зведеного підрозділу з підготовки мобілізованих підполковника ОСОБА_4 від 17.05.2023, ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 були виявлені о 15:10 год. 16.05.2023. Згідно висновку № 1043 від 16.05.2023, огляд ОСОБА_1 проведений о 19:36 год. Згідно п. 9, 22 Розділу II Інструкції через порушення двох годинного строку огляду на стан сп`яніння, висновок медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння є недійсним. Відповідно до додатку № 4 Інструкції, у висновку щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, обов`язково зазначається посилання на данні, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. У висновку № 1043 від 16.05.2023 посилання на акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, від якого цей висновок є похідним відсутнє, тому з наданого висновку не можна встановити, на підставі чого він виданий та чи містить достовірні відомості. Відповідно до протоколу ОСОБА_1 дав пояснення, про те, що під час обідньої перерви вжив пляшку пива. Додатково зазначає, що пиво було безалкогольне, про це не вказано у поясненнях ОСОБА_1 через психологічний вплив з боку керівництва в/ч, і саме тому, ані у протоколі, ані у рапорті від 17.05.2023 не зазначено така ознака алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота. Зазначає, що огляд військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з грубим порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та вважається недійсним. У зв`язку з чим, просив відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст. 1, 245 КУпАП, та своєчасному розгляду справи в межах строків, які передбачені ст. 38 КУпАП.

Судом досліджено:

- інформацію, що міститься у протоколі про військове адміністративне правопорушення А 3990 № 16 від 17 травня 2023 року;

- рапорт командира зведеного підрозділу з підготовки мобілізованих підполковника ОСОБА_4 від 17.05.2023;

- письмові пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 ;

- копію військового квитка серії НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_1 (долучена 1 сторінка військового квитка до матеріалів);

- висновок щодо результатів медичною огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів № 1043 від 16.05.2023.

Дослідивши матеріали справи, заперечення на протокол, надані захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року відображено послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.

Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до адміністративної відповідальності.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

У п. 4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Згідно ч. 1 ст. 172-20 КУпАП відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність настає за дії передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Тобто, ч.1 ст.172-20 КУпАП передбачає такі окремі кваліфікуючі ознаки:

1) розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів;

2) поява військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння;

3) виконання військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння;

4) відмова військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

За приписами ст. 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Нормами ч. 9 ст. 266-1 КУпАП визначено, що огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Разом з цим, наказом Міністерства оборони України від 10.10.2016 року №515 затверджено Інструкцію про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України.

В розділу VІІІ вказаної Інструкції визначено процедуру огляду військовослужбовця на стан сп`яніння, зокрема: За наявності ознак алкогольного сп`яніння у затриманої особи, установлених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, уповноважена посадова особа органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у присутності двох свідків пропонує затриманій особі, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, пройти добровільно тест з використанням спеціальних технічних засобів в органі управління Служби правопорядку (підрозділі Служби правопорядку в гарнізоні).

Перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння уповноважена посадова особа органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) інформує особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

За результатами проведення огляду на стан сп`яніння посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) складається акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 15), який підписується посадовою особою, яка проводила огляд, та двома свідками.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається порушнику, а другий підшивається до протоколу про адміністративне правопорушення.

Результати огляду, проведеного уповноваженою посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні), зазначаються у відповідних графах протоколів про адміністративне правопорушення та адміністративне затримання.

У разі незгоди порушника на проведення огляду уповноваженою посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами оперативний черговий органу управління Служби правопорядку (посадова особа підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у супроводі посадової особи, визначеної начальником органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні), організовує направлення затриманого до закладів охорони здоров`я Збройних Сил України, або закладів охорони здоров`я, які підпорядковані Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним державним (військово-цивільним) адміністраціям, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям, для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Направлення на огляд затриманого з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 16), здійснюється оперативним черговим органу управління Служби правопорядку (посадовою особою підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) на підставі письмового звернення начальника органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні).

З метою забезпечення достовірності результатів огляду затриманих посадова особа Служби правопорядку забезпечує доставлення таких осіб до закладів охорони здоров`я Збройних Сил України, або закладів охорони здоров`я, які підпорядковані Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним державним (військово-цивільним) адміністраціям, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям, протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Огляд для встановлення стану сп`яніння затриманого, який вчинив адміністративне правопорушення, здійснюється в закладах охорони здоров`я, яким надано право на проведення такого огляду, лікарями, які пройшли тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

За результатами огляду на стан сп`яніння та за лабораторними дослідженнями встановлюється ступінь сп`яніння, який вноситься до акта медичного огляду.

Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності посадової особи Служби правопорядку.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи в трьох примірниках (перший примірник видається під підпис посадовій особі Служби правопорядку, яка доставила особу на огляд, другий - оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я).

Після проведення огляду посадова особа Служби правопорядку доставляє затриманого до органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні).

Результати огляду на стан сп`яніння затриманого зазначаються уповноваженою посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні), якій надано право складати протоколи, у відповідних графах протоколів про адміністративне правопорушення та адміністративне затримання, а висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння підшивається до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (Розділ 1 п. 2).

Відповідно до п. 7 Розділу 1 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (розділ ІІ п. 9 Інструкції)

Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду (розділом ІІІ п. 15, п. 16 Інструкції).

Згідно п. 22 Розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Аналіз зазначених приписів дозволяє зробити висновок, що встановлення факту знаходження військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння (в даному випадку) можливе лише з додержанням спеціальної процедури та виконання чітких і послідовних дій, результати яких лише і можуть бути належними та допустимими доказами, не входить до компетенції та дискреційних повноважень інших осіб, в тому числі й суду.

Нормами ст. 266-1 КУпАП визначено, що у разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, однак матеріали справи не містять відомостей про те, чи пропонувалось уповноваженими особами ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та тестів і від проходження того він відмовився, або що останній пройшов вказаний огляд і не погодився з його результатами, після чого останній був доставлений на огляд до закладу охорони здоров`я.

Так, в порушення вищевказаних норм, в протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалах не зазначено, які саме ознаки сп`яніння мав ОСОБА_1 , чи пропонувалося на місці огляд на стан сп`яніння військовослужбовця ОСОБА_1 з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, і що військовослужбовець ОСОБА_1 відмовився від проведення такого огляду чи незгоден з результатами його проведення.

Суд звертає увагу, що достовірним результатом огляду особи на стан алкогольного сп`яніння необхідно вважати результат, отриманий не пізніше двох годин з моменту виявлення підстав для проведення такого огляду, що підтверджено відповідним висновком.

Однак, в протоколі зазначено, що огляд ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я проводився в присутності майора ОСОБА_7 , у висновку щодо результатів огляду в КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» зазначено, що огляд відбувався за направленням в/ч НОМЕР_1 ст. офіцер ВМП3 Драч Н.О. від 16.05.2023 17:15 год., при цьому, до протоколу не долучено зазначене направлення військовослужбовця ОСОБА_1 для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до рапорту командира зведеного підрозділу з підготовки мобілізованих підполковника ОСОБА_4 від 17.05.2023, що 16.05.2023 близько 15 год. 10 хв. старшого сержанта ОСОБА_1 було виявлено з ознаки алкогольного сп`яніння, після чого було направлено о 16:25 год. до КП «Обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» для проходження медичного огляду з метою виявлення факту вживання алкогольних напоїв, психоактивної речовини або перебування під впливом лікарських препаратів.

При цьому, з висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів № 1043 від 16.05.2023 вбачається, що огляд проведено 16.05.2023 о 19 год. 39 хв. (пункт 1 «дата та час огляду»).

Так, огляд проведено та складено висновок більш ніж через чотири години з моменту виявлення підстав для його проведення такого огляду, у зв`язку з чим висновок медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння від 16.05.2023 за № 1043 є недійсним.

Крім того, матеріали справи не містять посилання на акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведеного 16 травня 2023 року та на підставі якого було видано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток № 4 до Інструкції).

Встановлено, що огляд військовослужбовця ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 9 ст. 266-1 КУпАП, вважається недійсним.

Сукупність зібраних у справі доказів не дозволяє зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Слід зазначати, що самі по собі наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, не можуть бути достатньою підставою для висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, так як надані до суду матеріали не містять доказів, які б могли підтвердити факт перебування військовослужбовця ОСОБА_1 16 травня 2023 року під час виконання обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.

Суд, ретельно дослідивши та перевіривши усі наявні в справі докази, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. При цьому, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Повний текст постанови виготовлений 07.07.2023

Суддя Н.М. Грошова