Номер провадження: 33/813/1003/23
Номер справи місцевого суду: 523/357/23
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря Пересипка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань

апеляційну скаргу адвоката Дорова Андрія Олексійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1

на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2023 року закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Доров Андрій Олексійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Доров А.О. просить поновити строк на оскарження вище вказаної постанови, посилаючись на те, що апелянт ОСОБА_1 дізнався про оскаржувану постанову від 01 лютого 2023 року лише 09 травня 2023 року під час розгляду іншої справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Доров А.О. зазначає, що суд формально підійшов до вирішення справи, розглянув справу однобічно та неповно.

Всупереч вимогам ст. 277-2 КУпАП суд першої інстанції не повідомив потерпілого ОСОБА_1 про місце, час та дату розгляду справи стосовно ОСОБА_2 та розглянув справу за його відсутності, чим порушив ст. 269 КУпАП.

Внаслідок скоєної ДТП ОСОБА_2 автомобілю ОСОБА_1 завдана майнова шкода у зв`язку з пошкодженням його автомобіля, проте суд першої інстанції в постанові не вирішив питання про відшкодування винним майнової шкоди.

Адвокат Доров А.О. вказує, що відповідно до ст. 269 КУпАП, ОСОБА_1 є потерпілим у даній справі, проте ці обставини не були встановлені Суворовським районним судом м. Одеси під час винесення оскаржуваної постанови.

Суд першої інстанції не дослідив схему ДТП, відповідно до якої ОСОБА_2 порушив ПДР.

Крім того, допит свідка ОСОБА_3 відбувся без участі потерпілого ОСОБА_1 , який був позбавлений права задавати питання свідку стосовно обставин справи.

Пояснення ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 різняться, а пояснення ОСОБА_1 суд взагалі не взяв до уваги.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 , адвокат Доров А.О. та особа, в інтересах якої він дії - ОСОБА_1 , належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи не з`явилися, від адвоката Дорова А.О. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності заявника.

Вказане не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Щодо строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Оскаржувана постанова Суворовського районного суду м. Одеси була ухвалена 01 лютого 2023 року. Матеріали справи не містять відомостей про направлення ОСОБА_1 копії постанови. В апеляційній скарзі адвокат зазначає, що ОСОБА_1 дізнався про оскаржувану постанову лише 09 травня 2023 року під час розгляду іншої справи.

Отже, наведені скаржником обставини свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2023 року, є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки таке має на меті забезпечення особі доступу до правосуддя.

Щодо суті апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення при обов`язковому з`ясуванні вини даної особи у вчиненні адміністративного правопорушення та того чи підлягає вона адміністративній відповідальності, суддя зобов`язаний з`ясувати також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція ст. 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на Правила дорожнього руху України. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог ПДР, які зазначені в протоколі працівником поліції.

Так, згідно п. 12.1 ПДР передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1 ПДР передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Закриваючи провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином встановив: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясував всі фактичні обставини, що мають істотне значення для її розгляду.

Суд першої інстанції виходив із того, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 361521 від 11.11.2022 року, не можна визнати достатнім та достовірним доказом, який свідчить про наявність в діях ОСОБА_2 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, інспектор поліції, який склав протокол, не був безпосереднім очевидцем виникнення ДТП, і відомості по суті правопорушення виклав у протоколі зі слів іншого учасника ДТП.

Тому, суд прийшов до висновку про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 .

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 361521 від 11.11.2022, водій ОСОБА_2 11 листопада 2022 року о 08.30 год, за адресою: Одеська область, 4-й кілометр траси М-14, керуючи транспортним засобом «ГАЗ 31105-501», державний номер НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу, в наслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «MAN TGX 18.440», номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «Wielton», номерний знак НОМЕР_3 , котрий рухався попереду, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Такими діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення є лише описанням, поліцейськими адміністративного правопорушення зі слів учасників ДТП та не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є достатнім та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні правопорушення. Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вина ОСОБА_2 в порушенні Правил дорожнього руху належним чином не доведена, достатніх доказів вини не зібрано, що вказує на відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Судом повно, всебічно та об`єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані по справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 277-2 КУпАП не повідомив потерпілого ОСОБА_1 про місце, час та дату розгляду справи стосовно ОСОБА_2 та розглянув справу за його відсутності, чим порушив ст. 269 КУпАП, з огляду на наступне.

Згідно вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею ст. 269 КУпАП визначено, що потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Потерпілого може бути опитано як свідка відповідно до статті 272 цього Кодексу.

Матеріали справи дійсно не містять відомостей про сповіщення судом ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, тому на усунення вказаного апеляційним судом з метою забезпечення його доступу до правосуддя поновлено строк на апеляційне оскарження та належним чином повідомлено останнього та його представника адвоката Дорова А.О. про розгляду справи, зокрема, шляхом забезпечення участі останнього в режимі відео конференції за його заявою. Про вказане свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення вказаним особам.

Натомість, 03 серпня 2023 року та 07 вересня 2023 року надійшли заяви від адвоката Дорова В.А. про розгляд справи за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 .

Переглядаючи постанову суду першої інстанції за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційний суд в такий спосіб відновлює права останнього бути почутими судом та отримати відповіді на наведені в скарзі аргументи заявника.

Апеляційним судом відхиляється довід апеляційної скарги про те, що під час винесення оскаржуваної постанови судом було грубо порушено вимоги ст. 40 КУпАП, та ОСОБА_1 був позбавлений права на відшкодування майнової шкоди під час розгляду справи, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

В даному випадку суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення та закрив провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тому не було підстав вирішувати питання про відшкодування винним майнової шкоди.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що дорожньо-транспортною пригодою ОСОБА_1 було завдано майнову шкоду. Так, встановлено, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом марки «MAN TGX 18.440», номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «Wielton», номерний знак НОМЕР_3 , який отримав механічні пошкодження внаслідок ДТП, однак згідно протоколу про адміністративне правопорушення та схеми місця ДТП вказаний транспортний засіб та напівпричеп належить ТОВ «ОТП Лізинг».

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися за захистом своїх прав в порядку цивільного судочинства, яке здійснюється на засадах змагальності сторін, із наданням суду належних та переконливих доказів своєї позиції.

Досліджуючи доводи апеляційної скарги щодо помилковості висновків суду про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції заслухано не тільки ОСОБА_2 , а і свідка, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 361521 ОСОБА_3 .

Вказана особа безпосередньо була свідком події ДТП 11 листопада 2022 року у якості пасажира автомобіля ГАЗ 31105-501 реєстраційний номер НОМЕР_1 , того ж дня ОСОБА_3 давав працівникам УПП в Одеській області письмові пояснення, які повністю підтверджують первісні пояснення ОСОБА_2 , а саме що автомобіль під керування ОСОБА_2 рухався у крайній правій смузі, коли вантажний автомобіль почав перестроюватися з лівої смуги. Водій автомобіля ГАЗ почав сигналити водію вантажівки, з`їхати на узбіччя не було змоги, тому що були припарковані вантажівки, і вантажівка вдарила ГАЗ в ліву сторону, після чого ГАЗ развернуло.

Також апеляційний суд бере до уваги первісні письмові пояснення ОСОБА_1 , який пояснював працівникам поліції, що він рухався на вантажівці в крайній лівій смузі, та переконавшись в безпечності маневру, почав здійснювати виїзд на ліву смугу та відразу відчув удар в передню частину свого автомобіля, потім зрозумів, що транспортний засіб ГАЗ, який рухав крайньою правою смугою в попутному напрямку здійснив випередження його автомобіля з правої сторони, не дотримавшись безпечної дистанції. Внаслідок чого вантажівка отримала пошкодження газобаку, переднього бампера, номерного знаку, ліхтаря повороту правої сторони.

Посилання апеляційної скарги, що неповідомленням про розгляд справи ОСОБА_1 було позбавлено можливості поставити свої питання вказаному свідку не заслуговують на увагу, оскільки в апеляційній скарзі заявник не зазначає, які саме обставини він мав з`ясувати у свідка, який стабільно свідчить про обставини ДТП, з огляду на предмет доказування по справі.

Щодо схеми дорожньо-транспортної пригоди, то на ній лише зафіксоване розташування автомобілів після ДТП, і таке їх розташування відповідає наявним у справі фото з місця події, де автомобіль марки «MAN TGX 18.440», номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «Wielton», номерний знак НОМЕР_3 , знаходиться в крайній правій смузі, а автомобіль ГАЗ 31105-501, державний номер НОМЕР_1 в крайній лівій смузі, і є розвернутим на 180 градусів стосовно напрямку руху.

Від підписання вказаної схеми ОСОБА_1 відмовився, про що зроблений запис.

Проте, таке розташування автомобілів відповідає поясненням, наданим ОСОБА_2 та свідком ОСОБА_3 .

З метою повного та об`єктивного розгляду апеляційної скарги захисника Дорова А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2023 року, апеляційним судом було витребувано відеозаписи з нагрудних камер співробітників поліції (відеозаписи з відео реєстратора), зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 361521 від 11.11.2022, а саме - портативні відео реєстратори 474488, 470941, 47577, які відповідно до опису та супроводчого листа до суду разом із протоколом не скеровувалися.

На вказане судом отримана відповідь з Департаменту ПП УПП в Одеській області, що вказані записи знищені після закінчення строку їх зберігання.

Отже, оцінка наявних в матеріалах справи доказів свідчить про відсутність в діях ОСОБА_2 ознак порушень ним під час руху в своїй полосі руху, без зміни напрямку руху вимог п. 12.1., 13.1. Правил дорожнього руху, оскільки з урахуванням отриманих транспортними засобами механічних пошкоджень у автомобіля марки «MAN TGX 18.440», номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «Wielton», номерний знак НОМЕР_3 передня права частина (бампер, ліхтар поворота правої сторони, номерний знак) та у автомобіля ГАЗ 31105-501, державний номер НОМЕР_1 виключно ліва сторона (переднє ліве крило, ліві двері водійські та пасажирські, ліве крило) не підтверджено, що саме ОСОБА_2 не дотримався безпечної швидкості руху або безпечної дистанції та безпечного інтервалу в межах своєї полоси руху.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, складений 11 листопада 2022 року і щодо ОСОБА_1 щодо зазначених подій за порушення ним п. 10.1 ПДР, яким визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та п. 2.3.б. ПДР, який зобов`язує водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, і до теперішнього часу не розглянутий судом.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Тому апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого за ст. 124 КУпАП.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду про закриття провадження по справі з наведених в апеляційній скарзі мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 289, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Дорову Андрію Олексійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2023 року.

Апеляційну скаргу адвоката Дорова Андрія Олексійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова