Справа №751/6328/23
Провадження №3/751/2391/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.

при секретарі Овдій О.М.

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з даних протоколу місце роботи не повідомив, місце проживання: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

за участі сторін:

особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисник Похилько А.В.

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, що були встановлені в ході розгляду справи.

24.07.2023 р. о 16 год. 12 хв. в м. Чернігові по вул. Литовська 7 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Subaru Legacy» /д.н.з. НОМЕР_1 / з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, що не реагують на світло, підвищена жвавість ходи та мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікарні відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ІІ. Пояснення осіб, що беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 обставини, що викладені в протоколі визнав частково та надав показання, що близько 16 год. 00 хв. 24.07.2013 р. він здійснював керування автомобілем і його було безпідставно зупинено працівниками поліції. Останні повідомили про виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння і запропонували пройти відповідний огляд у лікувальному закладі.

Погодившись з вимогою інспектора поліції, вони разом поїхали до КНП «ЧОПНЛ». В лікувальному закладі ОСОБА_1 на пропозицію лікаря здати сечу для проведення відповідного дослідження категорично відмовився, пояснюючи фізичними розладами здоров`я, та, як альтернативу, - надав згоду на відібрання іншого біологічного середовища таких як крові або слюни. Зі спливом двох годин через хронічне захворювання, нервовий стан та постійне перебування поблизу нього інспектора поліції, що викликало в нього відчуття сорому, він не здав сечу для проведення дослідження.

ОСОБА_1 надав в судовому засіданні копію запису з його медичної картки від 19.04.2023 р., зробленого лікарем-урологом КНП «Чернігівська міська лікарня №2», про наявність хронічного захворювання «хронічний простатит», а також довідку ВЛК від 09.04.2022 р.

Захисник просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки останній від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не відмовлявся та пропонував надати на дослідження замість сечі інше біологічне середовище.

Окрім того, як на підставу для закриття провадження захисник послався і на безпідставну зупинку працівниками поліції ОСОБА_1 під час керування ним транспортним засобом.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази.

3.1 В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення в розпорядження суду надано: протокол від 24.07.2023 року про адміністративне правопорушення серії ААД № 038507 та відеозапис з портативного відеореєстратора; направлення ОСОБА_1 в КНП «ЧОПНЛ», письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , довідку про наявність посвідчення водія, рапорт поліцейського.

3.2 З адміністративного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 при наданні письмових пояснень по суті правопорушення заперечував щодо змісту протоколу. Зміст заперечень зводився до безпідставності зупинки керованого ним автомобіля інспектором поліції.

3.3 З переглянутих в судовому засіданні відеозаписів, які долучені до адміністративного протоколу, вбачається, що близько 16 год. 24.07.2023 р. ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем «Subaru Legacy» /д.н.з. НОМЕР_1 /.

Після зупинки та виявлення працівниками поліції у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, водієві було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Наявність виявлених інспектором поліції ознак наркотичного сп`яніння водієм не заперечувалось. В судовому засіданні ОСОБА_1 в присутності захисника також не заперечував обґрунтованість висновків поліцейських щодо наявності в нього ознак наркотичного сп`яніння.

В приміщенні КНП «ЧОПНЛ» черговий лікар роз`яснив ОСОБА_1 порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та запропонував здати для дослідження сечу. Натомість водій категорично відмовився здавати сечу, мотивуючи проблемами з сечовипусканням, та наполягав на відібранні у нього саме зразків крові.

На неодноразову пропозицію лікаря попити води для пришвидшення природнього сечовипускання, ОСОБА_1 категорично відмовлявся та наполягав на дотриманні ними вимог чинного законодавства. Вказував на те, що відсутність в КНП «ЧОПНЛ» необхідного обладнання для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння за зразками крові не є свідченням відмови у його проведенні як такого.

Після спливу двох годин та відмови здавати сечу, останній повідомив інспектору поліції про те, що час для проведення його огляду вичерпано.

3.4 З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що в присутності вказаних осіб ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і в їх присутності було складено адміністративний протокол.

3.5 Довідка про наявність посвідчення водія підтверджує отримання ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

IV. Оцінка суду.

4.1 Приписами п.2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч.1 ст.130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є, зокрема, і відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

4.2 Тобто, у даному випадку, доказуванню підлягають: факт керування особи транспортним засобом та факт відмови цієї особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

В конкретному випадку ОСОБА_1 в судовому засіданні в присутності захисника підтвердив, що здійснював керування транспортним засобом, тобто виконував функції водія, а відтак може бути суб`єктом адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Наведені ним пояснення в цій частині узгоджуються зі змістом відеозапису з портативного відеореєстратора.

4.3 Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст.62 Конституції України).

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини. Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 р. № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

4.4 Аналізуючи фактичні обставини справи та позицію сторони захисту, яка фактично зводиться до оспорювання правомірності дій лікаря щодо безпідставності відмови у відібранні в ОСОБА_1 іншого виду біологічного середовища та помилковості висновку інспектора поліції, який поведінку ОСОБА_1 , кваліфікував саме як відмову від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП «ЧОПНЛ», суд приходить до наступних висновків.

Статтею 266 КУпАП чітко регламентований порядок проведення огляду осіб щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок направлення та проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735 /далі - Інструкцією/.

Згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Таким чином, у разі виявлення у водія транспортного засобу ознак наркотичного сп`яніння, огляд на стан наркотичного сп`яніння поліцейським на місці зупинки не проводиться, а обстежувана особа з метою встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння направляється до найближчого закладу охорони здоров`я.

4.4 В судовому засіданні з переглянутого відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 в момент зупинки працівниками поліції та подальшого спілкування з ними, мав зазначені в протоколі ознаки наркотичного сп`яніння, а відтак його подальше направлення до КНП «ЧОПНЛ» для проведення лабораторних досліджень є цілком правомірним та обґрунтованим.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 і в судовому засіданні не заперечував факт зміни його поведінки, а також підвищення жвавості мовлення під час спілкування з працівниками поліції, однак вище вказані зміни пояснював виключно особистим неприязним ставленням до правоохоронців.

4.5 Пунктами 12,13,14 розділу ІІІ Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

4.6 Наявність в Інструкції норми, яка містить перелік видів біологічного середовища, які, окрім сечі, можуть бути відібрані, жодним чином не означає, що це є безумовна альтернатива для особи, яка проходить огляд на стан сп`яніння, обирати вид біологічного середовища, яке йому зручно здавати.

Відтак, такий вибір здійснює лікар, що проводить огляд. Вказана альтернатива встановлена для тих випадків, коли відсутня реальна об`єктивна можливість здати якийсь із зазначених видів біологічного середовища. При цьому враховується, які саме зразки біологічного середовища можна дослідити у даному закладі охорони здоров`я, а також швидкість проведення дослідження.

Так, з відповіді КНП «ЧОПНЛ» від 18.08.2023 р. за №439 вбачається, що з метою визначення наркотичних та психотропних речовин в організмі людини в токсикологічному відділі клініко-діагностичній лабораторії вказаного закладу застосовується імунохроматографічний метод та методика тонкошарової хроматографії. Для виявлення токсикологічних речовин в даних методах кров не використовується, а об`єктом дослідження є сеча.

Тобто, лікар КНП «ЧОПНЛ» для виявлення токсикологічних речовин з об`єктивних причин наполягав на здачі ОСОБА_1 саме сечі, а не будь-якого іншого біологічного середовища.

4.7 З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що після виявлення працівником поліції у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та повідомлення про його направлення до лікувального закладу останній похвилинно зафіксував час оголошеної вимоги.

Вказана обставина, з урахуванням його подальшої поведінки, свідчить про обізнаність часових обмежень на проведення відповідного огляду та готовність протягом вказаного періоду демонструвати свою незгоду щодо обмежень у виборі здачі біологічного середовища.

В приміщенні КНП «ЧОПНЛ» черговим лікарем було детально роз`яснено ОСОБА_1 про необхідність здачі ним сечі для проведення лабораторних досліджень. Однак останній одразу повідомив, що детально обізнаний з особливостями процедури і не буде здавати сечу, а запропонував одразу взяти в нього кров або слину, намагаючись казуїстично тлумачити вимоги чинного законодавства щодо його прав як обстежуваної особи.

Суд також звертає увагу, що в приміщенні лікарні ОСОБА_1 неодноразово вказував про безперспективність всіх попередніх спроб працівників поліції притягнути його до адміністративної відповідальності, які факт відмови від здачі сечі кваліфікували як відмову від проходження огляду в цілому.

Узагальненими причинами категоричної відмови у здачі сечі ОСОБА_1 пояснив наявністю в нього права вибору виду біологічного середовища для лабораторних досліджень, а також ряду хронічних захворювань, які унеможливлюють здачу ним сечі.

Окрім того, ОСОБА_1 повідомив, що він вживає ряд медичних препаратів в складі яких можуть бути наркотичні речовини і за результатами проведеного дослідження їх може бути виявлено /файл №4, 16:54/.

Незважаючи на детальні роз`яснення лікаря про необхідність здати протягом двох годин лише 40 мл сечі, ОСОБА_1 продовжував наполягати на відібранні у нього будь-якого іншого біологічного середовища, окрім сечі.

Через деякий час ОСОБА_1 почав пити воду, демонструючи начебто його бажання викликати позиви сходити в туалет. Але суд звертає увагу, що це були поодинокі та незначні ковтки рідини, і як наслідок декілька демонстративних спроб здати ОСОБА_1 сечу виявились не результативними.

Після неодноразових повідомлень лікарю про відсутність у нього фізіологічних потреб, ОСОБА_1 почав очікувати спливу двогодинного строку, який відведений для відібрання відповідних зразків. Після того, як лікар зафіксував відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а працівник поліції в присутності свідків почав оформлювати протокол, водій почав висловлювати згоду на здачу біологічного матеріалу у виді сечі.

Послідовні та категоричні дії ОСОБА_1 в лікувальному закладі, який перебуваючи в свідомості мав достатньо часу та можливостей для здачі зразків біологічного середовища у виді сечі в мінімальному об`ємі, свідчать про наявність у нього умислу на ухилення від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у формі пасивної відмови шляхом відмови у здачі зразків біологічного середовища у виді сечі, необхідних для лабораторного дослідження.

Суд вважає, що саме усвідомлення ОСОБА_1 можливого виявлення наркотичних речовин в разі проведення лабораторних досліджень його сечі і обумовлювало вибір його поведінки у виді ігнорування обов`язку щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння шляхом ухилення від проведення такого огляду.

4.8 Суд враховує, що певні патології в людини можуть суттєво змінювати частоту та об`єм сечоспускання.

Однак в конкретному випадку доводи ОСОБА_1 про неможливість здачі сечі через наявність хронічних захворювань є непереконливими та прямо суперечать наданим ним же поясненнями від 19.04.2023 р. на прийомі у лікаря-уролога. Так, останній навпаки скаржився саме на прискорене сечоспускання.

З відповіді КНП «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради вбачається, що за результатами огляду пацієнта ОСОБА_1 встановлено діагноз хронічний простатит, стан легкий. Прогресуючої динаміки захворювання не вбачається. Достовірно встановити затруднення сечовипускання у ОСОБА_1 через відсутність спеціального обладнання є не можливим.

Отже, враховуючи, що на початковому етапі при зверненні до лікаря ОСОБА_1 скаржився на прискорене сечоспускання і сталість перебігу його захворювання, а також не повідомлення ним лікарю про інші симптоми (навпаки про утруднення сечовипускання), дають суду обґрунтовані підстави вважати про його умисне ухилення від здачі сечі для проведення лабораторного дослідження.

4.9 Правозастосовна практика апеляційних судів при розгляді справ про адміністративні правопорушення орієнтує суди першої інстанції надавати не окрему оцінку кожному засобу доказування автономно, а оцінювати весь ланцюг пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них.

Суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи засудженим за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних речовин та перебуваючи на обліку в лікаря-нарколога, усвідомлював правомірність вимоги поліції щодо проведення огляду та був достеменно обізнаний з особливостями процедури його проведення, передбачаючи можливість виявлення в сечі наркотичних речовин, що ним було особисто визнано в приміщенні КНП «ЧОПНЛ», цілеспрямовано намагався спотворити процедуру адміністративного провадження шляхом нав`язування суб`єктивного тлумачення вимог національного законодавства.

Загальновідомим є факт того, що у сечі наркотичні препарати та їх метаболіти виявляються довше, ніж в крові, до повного виведення нирками. Саме тому, ОСОБА_1 , який на відеозапис в приміщенні лікарні підтвердив вживання в т.ч. і медичних препаратів, які містять наркотичні речовини, намагався здати кров. Будь-яких інших логічно-переконливих мотивів відмови ОСОБА_1 від здачі сечі, з огляду на сукупність вище наведених обставин, суд не вбачає.

4.10 Твердження ОСОБА_1 про безпідставність його зупинки працівниками поліції, а також те, що його поведінка відповідала обстановці та була зумовлена упередженим ставленням працівників поліції, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки, як встановлено з відеозапису, долученого до матеріалів справи, водія було зупинено у зв`язку із порушенням ПДР України (тріщини на лобовому склі), скоєння якого останнім не заперечувалось.

4.11 Суд зазначає, що формальний підхід до розгляду даної категорії справ та толерування судами право водіїв обирати вид біологічного середовища без ретельного з`ясування мотивів їх поведінки, може призвести не лише до підриву авторитету судової влади у суспільстві, а і до погодження можливості вчинення особами суспільно небезпечних діянь.

За встановлених судом фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, чим скоїв правопорушення, що передбачене диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

V. Призначення адміністративного стягнення.

5.1 Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

5.2 Положеннями ст.33 КУпАП визначено, що суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

5.3 З врахуванням ступеню та характеру вчиненого правопорушення, який становить підвищену суспільну небезпеку у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, особи порушника, ступінь його вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, не притягнення до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП суд стягує з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст.23, 33, 36, 40-1, ч.1 ст.130, ст.283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 грн (п`ятсот тридцять шість) 80 коп. судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г. Павлов