Справа № 154/93/22 Провадження №33/802/124/23 Головуючий у 1 інстанції:Каліщук А.А.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та його захсиника - адвоката Омелянюка М.В. про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12 жовтня 2022 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 та адвокат Омелянюк М.В. подали апеляційну скаргу, у якій просять її скасувати, провадження по даній справі закрити. Водночас, порушують питання про поновлення строку апеляційного оскарження, як такого, що пропущенийі з поважних причин.

Перевіривши мотиви апеляційної скарги про поновлення строку на апеляційне оскарження та матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу такого висновку.

У відповідності до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не отримання особою копії постанови.

Поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 та його захисник Омелянюк М.В., мотивують тим, що розгляд даної справи 12 жовтня 2022 року відбувся без їх участі та попереднього виклику до суду. Про наявність оскаржуваної постанови судді їм стало відомо лише 25 січня 2023 року.

Оцінюючи такі доводи апелянтів, вважаю їх безпідставними.

Матеріалами справи стверджується, що ОСОБА_1 , при розгляді справи щодо нього 12 жовтня 2022 року у Володимир-Волинському міському суді Волинської області, присутній не був. Натомість, його інтереси у суді представляв захисник Омелянюк М.В., який просив суд провадження щодо ОСОБА_1 закрити, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Тобто, в день розгляду справи адвокат був обізнаний із прийнятим судом у даній справі рішенням, а відповідно із його мотивами, відтак, мав можливість узгодити із особою, інтереси якої він представляв у суді, позицію щодо оскарження даного судового рішення у апеляційному порядку, а відповідно і подати апеляційну скаргу у строк, визначений ч. 2 ст. 294 КУпАП, тоді як апеляційна скарга подана поштовим зв`язком лише 27 січня 2023 року, що стверджується трекінгом поштового відправлення вебсайту Укрпошти.

Відтак, доводи ОСОБА_1 і його захисника, у підтвердження поважності пропуску строку апеляційного оскарження та про обізнаність із постановою судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області, про скасування якої вони просять у поданій ними апеляційній скарзі, лише 25 січня 2023 року, не підтверджуються матеріалами справи, тому не беруться до уваги апеляційним судом.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності.

Апелянти пропустили строк апеляційного оскарження судового рішення, і хоча порушують питання про його поновлення, однак, поважних причин пропуску цього строку, не наводять.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В

Відмовити ОСОБА_1 та його захиснику - адвокату Омелянюку М.В. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12 жовтня 2022 року, а апеляційну скаргу повернути особам, які її подали.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя