Справа №295/216/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Панченко Г.В.

секретаря судового засідання Прилипко А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , за ст. 485 ч.1 Митного Кодексу України,

з участю:

представника Житомирської митниці - Кондратюка А.В.

захисника - Новіцького Є.Ю.,

особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

встановив:

28.08.2021 до сектору митного оформлення «Сташки» митного поста «Овруч» керівником ТОВ «СПІЛЬНЕ УКРАЇНСЬКО-БІЛОРУСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО» БЕЛАВТОДОР - Україна 40023039» ОСОБА_1 за посередництвом агента з митного оформлення ОСОБА_2 , працюючої у ТОВ «ТК "НАФТОРЕСУРС"», для здійснення процедури митного оформлення було подано ЕМД типу ІМ31ДЕ (тимчасове ввезення) №UA101130/2021/001077 на товар - «кабіна катка дорожнього (бувша у використанні) - 1 шт., р.в. 2011, інв. № 50750. Для дорожно-будівельних робіт. Цивільного призначення. Виробник: "ОАО "Белдортехника". Країна виробництва: BY. Торговельна марка: Белдортехника».

Разом з митною декларацією до митного оформлення було подано заяву-зобов`язання від 26.08.2021 № 2542р-1/2021, згідно якої керівник підприємства ОСОБА_1 у відповідності до статті 108 Митного кодексу України взяв на себе зобов`язання в строк до 30.09.2021, здійснити зворотне вивезення товарів ввезених в режимі тимчасового ввезення. Митним органом встановлено кінцевий строк тимчасового ввезення - 30.09.2021 та, згідно п. 2 ст. 106 Митного кодексу України донараховано 3 відсотки суми митних платежів, що підлягала б сплаті у разі випуску цих товарів у вільний обіг на митній території України, розрахованої на дату поміщення їх у митний режим тимчасового ввезення. До закінчення строку тимчасового ввезення у зоні митного поста «Овруч» керівником підприємства ТОВ «СПІЛЬНЕ УКРАЇНСЬКО- БІЛОРУСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО» БЕЛАВТОДОР - Україна» ОСОБА_1 подано заяву за вихідним № 2616р-1/2021 від 08.09.2021 (вх. 156/ЗЕД/7.19-28-05-01 від 28.09.2021) з проханням продовжити строк тимчасового ввезення товару відповідно до ст. 108 Митного кодексу України зазначеного вище товару до 31.10.2021. Так, 30.09.2021 було подано додаткову митну декларацію типу ІМ31ДМ №UA101130/2021/001723. згідно якої строк тимчасового ввезення продовжено до 31.10.2021, та донараховано 3 відсотки суми митних платежів, що підлягала б сплаті у разі випуску цих товарів у вільний обіг на митній території України за кожний повний та неповний місяць.

27.10.2021, 24.11.2021, 28.12.2021, 24.01.2022, 18.02.2022 до митного поста «Овруч» подані заяви з клопотаннями про продовження строку тимчасового ввезення вищевказаного товару та додаткові митні декларації, згідно яких строк тимчасового ввезення неодноразово продовжувався, і останній раз до - 31.03.2022.

Станом на 27.06.2022 строк тимчасового ввезення товарів ввезених за митною декларацією типу ІМ31ДЕ (тимчасове ввезення) №UA101130/2021/001077 не продовжено та жодних заяв від ТОВ «СПІЛЬНЕ УКРАЇНСЬКО-БІЛОРУСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО» БЕЛАВТОДОР - Україна» про продовження відповідного строку, або поміщення товарів в інший митний режим до Житомирської митниці не надходило.

Листом від 22.07.2022, ОСОБА_1 повідомив про неможливість з`явитись до Житомирської митниці, та надіслав письмові пояснення у яких зазначив, що на товар «кабіна катка дорожнього» ввезеного як майно за митною декларацією типу ІМ31ДЕ №UA101130/2021/001077 накладено арешт та передано на зберігання АРМА Ухвала Подільського районного суду м. Києва від 12.05.2022. Постанова про арешт від 20.04.2022 (Подільська окружна прокуратура м. Києва). Додатково до листа було долучено Постанову Подільської окружної прокуратури міста Києва про арешт майна від 14.04.2022 та Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 12.05.2022.

31.10.2022 від Подільської окружної прокуратури міста Києва надійшов лист № 10.57-45-5196 ВИХ-22 від 04.10.2022 (вх. 7439/8.7-20 від 31.10.2022), яким доведено текст Постанови Подільської окружної прокуратури міста Києва про арешт майна від 20.04.2022. Згідно якої на товар - «кабіна катка дорожнього» накладено арешт.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що виконати зобов`язання зі сплатою 3 відсотків неможливо, оскільки рахунки підприємства арештовані.

Захисник Новіцький Є.Ю. просив закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності, оскільки митниці було відомо про не вчинення ОСОБА_1 певних дій, як вони самі зазначають - 31.03.2022, а тому строк притягнення до відповідальності закінчився -30.09.2022.

Представник Житомирської митниці Державної митної служби України у судовому засіданні пояснив, що ст. 485 МК України не підпадає під дію ст.460 МК України за якою порушення митних правил, зокрема, вчинені внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягнуть за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом. Зазначив, що строк притягнення до відповідальності необхідно рахувати з моменту отримання пояснень від особи, яка притягається до відповідальності, та те, що обов`язковою умовою є наявність вини у формі прямого умислу. Просив застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді 100 відсотків суми порушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується такими доказами:

- протоколом про порушення митних правил № 0393/101000/22 від 24.11.2022;

- доповідною запискою в.о. головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управленні боротьби з контрабандою та порушення митних правил від 24.11.2022;

- актом прийому-передачі матеріалів справи про порушення митних правил №0393/101000/22 від 24.11.2022;

- митною декларацією типу IM31ДЕ №UA101130/2021/001077 від 28.08.2021, підтверджується те, що на підставі поданих документів проведено митне оформлення в режимі «Тимчасове ввезення», товару «кабіна катка дорожнього»;

- заявою ОСОБА_1 про надання дозволу на тимчасове ввезення із зобов`язанням здійснити зворотнє вивезення;

-рахунком-проформою від 25.08.2021, згідно якого загальна вартість товару складає 192,32 доларів США;

- міжнародною товарно-транспортною накладною №250821;

- актом завантаження від 25.08.2021 №250821;

- заявами про продовження строків тимчасового ввезення, з деклараціями IM31ДМ;

- листом Житомирської митниці Державної митної служби від 27.06.2022;

- копією ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12.05.2022;

- постановою прокурора про арешт майна від 14.04.2022;

- службові записки щодо розрахунку митних платежів;

- постановою в справі про порушення митних правил №0393/101000/22 від 02.12.2022;

- постановою Державної митної служби України від 22.12.2022, якою скасовано постанову у справі про порушення ОСОБА_1 митних правил від 02.12.2022 за №0393/101000/22.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Стаття 485 Митного кодексу України передбачає відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно ч. 1 ст. 262 МК України товари, що переміщуються через митний кордон України, декларуються органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення цих товарів.

Згідно ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ч. 5 ст. 265 МК України декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Згідно ст. 266 МК України декларант зобов`язаний надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей. У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Статтею 104 Митного кодексу України визначено умови поміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митний режим тимчасового ввезення, а саме: 1. Митний режим тимчасового ввезення може бути застосований до товарів, що надходять на митну територію України, та до товарів, що зберігаються під митним контролем або поміщені в інший митний режим, який передбачає їх перебування під митним контролем. 2. Законодавством України з питань митної справи можуть бути визначені документи, які використовуються для декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення в митний режим тимчасового ввезення замість митної декларації. 3. Митний орган, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митному режимі тимчасового ввезення, повинен пересвідчитися у можливості ідентифікації цих товарів, транспортних засобів при їх реекспорті. 4. Для ідентифікації товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що поміщуються у митний режим тимчасового ввезення, можуть застосовуватися засоби, передбачені частинами другою і третьою статті 326 цього Кодексу. Зазначені засоби застосовуються митними органами тільки у тих випадках, коли комерційні способи забезпечення ідентифікації є недостатніми. 5. Не вимагається застосування засобів забезпечення ідентифікації до тари, піддонів та інших подібних товарів, що не мають індивідуальних ідентифікаційних ознак. 6. Для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна: 1) подати митному органу, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового ввезення; 2) у випадках, передбачених законодавством, надати митному органу зобов`язання про реекспорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які тимчасово ввозяться, у строки, встановлені митним органом; 3) подати митному органу дозвіл відповідного компетентного органу на тимчасове ввезення товарів, якщо отримання такого дозволу передбачено законодавством; 4) сплатити митні платежі відповідно до статті 106 цього Кодексу або забезпечити виконання зобов`язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу.

Строки тимчасового ввезення встановлено статтею 108 Митного кодексу України, якою передбачено, що строк тимчасового ввезення товарів встановлюється митним органом у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення. Строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені. З урахуванням мети ввезення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення, особливостей транспортних операцій та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів відповідно до частини першої цієї статті та/або транспортних засобів комерційного призначення відповідно до частини другої цієї статті за письмовою заявою власника цих товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним митним органом. У разі відмови у продовженні строку тимчасового ввезення митний орган зобов`язаний невідкладно письмово або в електронній формі повідомити особі, яка звернулася із заявою про продовження строку тимчасового ввезення, про причини та підстави такої відмови. 4. Якщо товари, поміщені у митний режим тимчасового ввезення, не можуть бути своєчасно вивезені за межі митної території України внаслідок накладення на них арешту (за винятком арешту внаслідок позовів приватних осіб) або вилучення у справі про порушення митних правил, перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється на час такого арешту (вилучення). Якщо "транспортні засоби комерційного призначення, поміщені у митний режим тимчасового ввезення, не можуть бути своєчасно вивезені за межі митної території України: внаслідок дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; у разі зберігання таких транспортних засобів під митним контролем (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); у разі здійснення інших операцій з такими транспортними засобами у випадках, передбачених цим Кодексом (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); у разі накладення на них арешту (за винятком арешту внаслідок позовів приватних осіб) або вилучення у справі про порушення митних правил, перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється на час дії таких обставин, зберігання, арешту (вилучення) або здійснення таких операцій.

Завершення митного режиму тимчасового ввезення визначено положеннями статті 112 Митного кодексу України, а саме: 1. Митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті. 2. Якщо заборони або обмеження щодо імпорту, що діяли на момент тимчасового ввезення товарів, скасовано протягом їх перебування у митному режимі тимчасового ввезення, дозволяється завершення митного режиму тимчасового ввезення шляхом випуску товарів для вільного обігу на митній території України. 3. Митний режим тимчасового ввезення припиняється митним органом у разі конфіскації товарів, транспортних засобів комерційного призначення, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. 4. У разі припинення митного режиму тимчасового ввезення згідно з частиною третьою цієї статті реекспорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення не вимагається, а гарантії, надані відповідно до статті 110 цього Кодексу, підлягають поверненню (вивільненню).

Діями, спрямованими на ухилення від сплати митних платежів на суму 122,80 грн., ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 485 Митного кодексу України.

Вирішуючи питання накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 466 МК адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

За вимогами ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративних стягнень.

Відповідно до статті 491 МК підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Відповідно до ч. 1 ст. 494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 493 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення. Посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, можуть здійснювати провадження у будь-якій справі про порушення митних правил, порушеній будь-яким митним органом України.

Таким чином, вирішуючи питання щодо встановлення дати виявлення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, суд вважає, що нею слід вважати день, коли уповноважений орган об`єктивно мав можливість поза усяким сумнівом виявити ознаки правопорушення в діях особи, після чого зобов`язаний був невідкладно скласти протокол за встановленою законом формою та зібрати в розумні строки необхідні докази.

Як вбачається з наявних у справі та досліджених судом доказів, митному органу про порушення ОСОБА_1 митних правил достовірно стало відомо ще з дня закінчення строку тимчасового ввезення, який встановлено самим митним органом на підставі заяви ОСОБА_1 від 09.02.2022, а саме: 31.03.2022.

Строк притягнення до відповідальності визначений ст. 467 МК України закінчився 01.09.2022.

Як вбачається з супровідного листа, справа про порушення митних правил надійшла до Богунського районного суду м. Житомира 06.01.2023, тобто після спливу шести місяців з дня коли митному органу стало відомо про порушення ОСОБА_1 митних правил.

Європейський суд з прав людини уп.137 рішення від 11 грудня 2012 року за заявою № 21722/11 справі «Олександр Волков проти України» вказав на те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними.

За таких обставин, виходячи з того, що з моменту порушення ОСОБА_1 митних правил та виявленням такого порушення митним органом пройшло більше ніж дев`ять місяців до дня надходження до суду протоколу про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України, суд приходить до висновку про відсутність в силу ч. 1 ст. 467 МК України підстав для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Враховуючи, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 1 ст. 467 МК України, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 467, 527-529 Митного кодексу України, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г.В. Панченко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.