ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1919/23 Справа № 201/7262/23 Суддя у 1-й інстанції - Мельниченко С. П. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника, - адвоката Торубарова А.В. розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2023 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

За постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

02 серпня 2023 року на вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови та змінити її в частині призначеного покарання, призначивши покарання у виді штрафу.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що 29 червня 2023 року він був присутнім в судовому засіданні під час винесення постанови, однак сама постанова вручена йому не була. 07 липня 2023 року він захворів на SARS-CoV-2 та знаходився на ізоляції більше двох тижнів, у зв`язку з чим не зміг в десятиденний строк отримати постанову та оскаржити її.

ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні підтримали клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, просили його задовольнити.

Вислухавши учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи стосовно обставин, покладених в обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження, виходжу з наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Вказані норми закону вимагають додержання процесуальних строків, зазначені положення є визначальними і в практиці Європейського Суду з прав людини, якою передбачено вимоги про юридичну визначеність судових рішень, складовою якої є обов`язковість судових рішень, які вступили в законну силу і дотримання учасниками судового провадження процесуальних строків.

Як слідує з матеріалів справи та пояснень самого ОСОБА_1 , він був присутнім в суді першої інстанції під час винесення оскаржуваної постанови від 29 червня 2023 року.

Таким чином, останнім днем оскарження даної постанови від 29 червня 2023 року, з урахуванням вихідних днів, є 10 липня 2023 року.

Отже, будучи достеменно обізнаним про наявність відносно нього справи та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою лише 02 серпня 2023 року, тобто більше ніж через місяць після винесення постанови.

Посилання ОСОБА_1 на те, що 07 липня 2023 року він захворів на SARS-CoV-2 та знаходився на ізоляції більше двох тижнів, в даному випадку не є поважною причиною для пропущення строку на апеляційне оскарження з огляду на таке.

Наявний в матеріалах справи результат аналізу № 838096 від 10 липня 2023 року свідчить про те, що ОСОБА_1 дійсно 07 липня 2023 року здав на дослідження біоматеріал, однак дізнався про виявлення в нього вірусу SARS-CoV-2 10 липня 2023 року, тобто в останній день строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, за весь десятиденний строк відведений на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 не був обмежений в можливості своєчасно звернутися з апеляційною скаргою. При цьому сама форма з результатом аналізу № 838096 від 10 липня 2023 року, не є тим документом, який свідчить про необхідність ізоляції особи та обмеження її прав.

Інших документів на підтвердження проходження лікування ОСОБА_1 саме в цей проміжок часу матеріали справи не містять.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 також не був обмежений у праві забезпечити себе представником для своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою.

Тобто, лише наявність поважних причин, які повинна довести особа, яка заявила клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, є підставою для поновлення пропущеного строку.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі Устименко проти України від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановления нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, Постанова ВСУ від 13 липня 2016 року по справі № 3-774гс16 (№ в ЄДРСРУ 58986625) так і судова практика Європейського суду з прав людини.

В той же час, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Враховуючи наведене вище, вважаю, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції, зазначені ОСОБА_1 в обґрунтування клопотання, не є поважними, а відтак, не можуть бути підставою для поновлення такого строку.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2023 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, та апеляційну скаргу повернути особі, які її подала.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко