Справа № 161/6372/23 Провадження №33/802/453/23 Головуючий у 1 інстанції:Ковтуненко В. В.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

секретарів судового засідання Старенько Л.М., Павловій Н.А.,

захисників ОСОБА_1 Лизуна А.С., Кінах Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.06.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, ІПН невідомий, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України, і підданно його адміністративному стягненню у вигляді накладення адміністративного штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в гривневому еквіваленті становить 40800,00 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 5 років.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, на користь держави судовий збір в сумі 536,80 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 21.04.2023 року о 00.04 годин, в місті Луцьк, по вулиці Домни Гордіюк, здійснював рух транспортним засобом, «Фольксваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, 28.01.2023 року, постановою серії ЕАР № 6469845 ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч.2 ст.126 КпАП України. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КпАП України (а.с.35-36).

Не погоджуючись із постановою судді особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Вказує на те, що винесена постанова суперечить матеріалам адміністративної справи, є незаконною, винесена за відсутності будь-яких доказів його винуватості, з грубим порушення норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню.

Вказує на те, що 21.04.2023 року о 00.04 годині він не керував транспортним засобом «Фольксваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_1 . Про те, що відносно нього складено даний протокол дізнався після виклику у суд. В ході розгляду справи судом першої інстанції він вказував на те, що правопорушення не вчиняв, однак не зрозуміло чому суддя у оскаржуваній постанові вказав, що він вину визнав частково, що підтвердив факт керування транспортним засобом в умовах крайньої необхідності. Вказує на те, що таких пояснень суду не давав, тому посилання на них є безпідставне та протиправне.

Вважає, що його бездоказово, безпідставно з надуманих причин притягнуто до суворої адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800 гривень та позбавленні права керування транспортними засобами на строк 5 років. Крім цього, суд не вправі призначати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами особі, яка не має права керувати транспортними засобами (а.с.41-44).

В ході розгляду справи апеляційним судом сторона захисту змінила вимоги апеляційної скарги. Вказала на те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, а тому суд першої інстанції не вправі був застосовувати позбавлення права керування ОСОБА_1 й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала. Просить змінити постанову суду щодо ОСОБА_1 та виключити вказівку про позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 років. В решті постанову суду залишити без змін.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи не з`явився, клопотань про перенесення розгляду справи не подавав. Захисник ОСОБА_2 адвокат Кінах Я.В. не заперечувала щодо продовження розгляду справи у відсутності її довірителя. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника ОСОБА_1 адвоката Кінах Я,В., яка підтримала змінені вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Висновки судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України, в зміненій апеляційній скарзі не оспорюється, а тому висновок судді першої інстанції в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Разом з тим, апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції в частині застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, а саме у виді позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки судом при накладенні адміністративного стягнення не було враховано наступного.

Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Постановою КМУ від 08.05.1993 року №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» в пункті 2 встановлено, що посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС.

Статтею 24 КпАП України передбачено, що за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення як позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання).

Частиною другою статті 30 КпАП України визначено, що позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Матеріали справи відомостей про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія не містять, згідно довідки ДПП УПП у Волинській області у ОСОБА_1 посвідчення водія відсутнє (а.с.2).

У пункті 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року роз`яснено, що: «позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.3 ст.121, ч.4 ст.122, ст.122-2, ч.3 ст.123, статтями 124 і 130 КпАП України. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала».

З аналізу наведених норм та обставин справи слідує, що ОСОБА_1 під час вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України, не був водієм в розумінні Правил дорожнього руху України, оскільки не був наділений спеціальним правом керування транспортним засобом, а тому останнього неможливо позбавити такого права.

Беручи до уваги сталу судову практику та правову позицію висловлену Верховним Судом України, суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно зі ст.33 КпАП України стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.294 КпАП України, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право змінити оскаржувану постанову.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову судді першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КпАП України, в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частин постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 червня 2023 року вказівку: «з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 5 (п`ять) років».

В решті постанову судді в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.