Справа №591/2081/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Клімашевська І. В.
Номер провадження 33/816/533/23 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 44-3 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 вересня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми клопотання захисника БОРОХА В. М. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 08.04.2020, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,

установив:

У поданому клопотанні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвокат БОРОХ В. М. просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки справа розглянута без участі ОСОБА_2 , про прийняте рішення останній дізнався тільки 02.06.2023 з додатку «Дія» після відкриття виконавчого провадження, а копію постанови отримав 13.06.2023. При цьому в апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову судді та застосувати до ОСОБА_3 положення ст. 22 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, так як це діяння не спричинило суспільно небезпечних наслідків, не порушило прав та інтересів інших осіб.

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 08.04.2020 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн. Стягнуто на користь держави 420,40 грн судового збору.

Згідно постанови, 06.04.2020 о 21:20 ОСОБА_3 , перебуваючи в м. Суми по пр. М. Лушпи в районі будинку 46 біля магазину «АТБ» з явними ознаками алкогольного сп`яніння без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, чим порушив вимоги пп. 2 п. 4 додатку до рішення виконкому Сумської міської ради «Про затвердження Правил поводження на вулицях та в громадських місцях на території Сумської міської об`єднаної територіальної громади під час карантину» від 28.03.2020 за № 175 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, ОСОБА_3 та його захисник Борох В. М. в судове засідання не з`явились, від захисника Бороха В. М. надійшла письмова заява про розгляд клопотання і апеляційної скарги у його відсутність, тому апеляційний суд вважає можливим здійснити розгляд клопотання про поновлення процесуального строку у відсутності учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, що не суперечить вимогам ст. 268, 271, 294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданого клопотання, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, постанова у справі оголошується негайно після закінчення розгляду справи (ч. 1 ст. 285 КУпАП). Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ч. 2 ст. 294 КУпАП).

Зміст та форма провадження в справах про адміністративні правопорушення повинні відповідати загальним засадам судочинства, однією з яких є розумні строки, тобто такі, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень, що забезпечують надійний захист iнтepeciв правосуддя, а також забезпечують особі реальну можливicть використати вci передбаченi законом засоби захисту. Для забезпечення виконання вимог розумного строку законодавець і встановив процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого КУпАП. При цьому правило дотримання 10-денного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Крім того, у своєму рішенні від 03.04.2008 в справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ визначив, що «правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності». При цьому «…доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд» (рішення ЄСПЛ від 12.07.2007 у справі «Станков проти Болгарії»).

Тобто, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право, незважаючи на те, що ст. 294 КУпАП і містить положення щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних (об`єктивних) причин пропуску такого строку, оскільки строками визначаються часові межі існування правовідносин у справі, в яких повинно відбутися здійснення прав і виконання обов`язків учасниками справи, а правові норми встановлюють не тільки «що» і «як» потрібно зробити, але і «в які строки», що є обов`язковим елементом поведінки відповідного суб`єкта провадження і виступає як один з показників правомірності юридичної діяльності учасників процесу.

ОСОБА_2 не приймав участі в судовому засіданні 08.04.2020, але у цей же день копія постанови судді була направлена йому рекомендованим листом за місцем проживання, а 24.04.2020 постанова судді була звернута до виконання. При цьому 07.05.2020 та 20.05.2020 були відкриті виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2 штрафу та судового збору.

26.11.2020 виконавчі документи були повернуті стягувачу без виконання, а 12.02.2021 постанова про стягнення з ОСОБА_2 штрафу та судового збору на користь держави повторно надіслана для звернення до примусового виконання.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_2 дізнався про накладення на нього штрафу тільки 02.06.2023 з мобільного додатку «Дія» лише після відкриття виконавчого провадження, підтверджені жодними доказами та є голослівними, а сама апеляційна скарга подана 14.06.2023, тобто з тривалим пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження більш ніж на 3 роки, хоча ОСОБА_2 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП і в розумні інтервали часу мав би вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження з розгляду цього протоколу.

Таким чином, починаючи як мінімум з другої половини травня 2020 р. ОСОБА_2 не був позбавлений можливості оскаржити постанову судді від 08.04.2020 у встановлений законом 10-денний строк, оскільки жодних поважних та об`єктивних причин пропуску цього процесуального строку або ж будь-яких обставин, які б перешкодили подати апеляційну скаргу не було.

Сумський апеляційний суд повідомляв ОСОБА_2 про розгляд клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, однак рекомендоване повідомлення повернулось без вручення, що також свідчить про те, що ОСОБА_2 , ініціювавши подачу апеляційної скарги, в розумні інтервали часу мав би вживати певних заходів, щоб дізнатися про стан розгляду клопотання про поновлення строку апеляційним судом.

ОСОБА_2 ігнорує отримання судової кореспонденції, чим зловживає своїми процесуальними правами, тому твердження його захисника Бороха В. М. про поважність причин пропуску строку на оскарження постанови судді не заслуговують на увагу. При цьому суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, наданим їй законом, і тому сторона, яка добровільно відмовляється від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками такого свого рішення, а безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке набрало законної сили та звернуте до виконання, є прямим порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Оскільки фактичні обставини справи свідчать, що ОСОБА_2 (особисто чи через захисника) мав можливість повною мірою реалізувати своє право на апеляційне оскарження рішення судді суду першої інстанції, але у встановлений законом строк не скористався таким, то апеляційний суд вважає необхідним відмовити в поновленні цього процесуального строку.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Відмовити захиснику БОРОХУ В. М. в задоволенні його клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 08.04.2020 відносно ОСОБА_2 .

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов