Справа № 303/6303/23
Провадження № 3/303/2260/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Котубей І.І., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , старшого оператора групи зв`язку військової частини НОМЕР_1 ,

за ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 412061 від 28.06.2023 року, водій ОСОБА_1 , 28 червня 2023 року о 20 год. 00 хв. в м.Мукачево, вул. Партизанська, буд. 3, керував транспортним засобом марки «Peugeot 3008», державний номерний знак НОМЕР_2 , та вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце за адресою м.Мукачево, вул. Партизанська, буд.3, 28 червня 2023 року о 20 год. 00 хв. за участі даного водія, що підтверджується тестом № 1204 від 28.06.2023 року о 21:38 год., результат огляду 1,88 %о. Цим самим ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10 є Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що дійсно мала місце дорожньо-транспортна пригода. Зокрема, під час руху на автомобілі по вул. Партитзанська в м.Мукачево він випадково зачепив припаркований автомобіль. Оскільки він є військовослужбовцем, працює лікарем у військовому шпиталі, терміново його викликали на роботу для надання медичної допомоги хворому військовому, тому він поїхав з місця ДТП. Перед тим він залишив на припаркованому автомобілі на аркуші паперу свій номер телефону, щоб власник автомобіля міг з ним зв`язатися і все врегулювати. За залишення ним місця ДТП судом справу відносно нього закрито та звільнено його від адміністративної відповідальності.

Працівники поліції приїхали до нього на роботу через декілька годин після вчинення ДТП, і дійсно вже за цей час він вжив алкогольні напої, оскільки робочий час вже закінчився, і він мав на це повне право. Однак, не вбачає в своїх діях ознак адміністративного правопорушення, за яке на нього було складеного даний протокол, оскільки алкогольні напої ним були вжиті не відразу після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а вже будучи в іншому місці і через певний проміжок часу.

Просить закрити справу про притягнення його до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд констатує наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП встановлена за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Норма ч.4 ст.130 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до п.2.10 є Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Отже, в даному випадку, для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, необхідно довести факт вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Щодо об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, то об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у вживанні водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП спеціальний водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП можливе лише у випадку наявності всіх елементів складу адміністративного правопорушення.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто,об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у вживанні особою, яка керувала транспортним засобом, алкоголю після зупинення на вимогу поліцейського до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан такого сп`яніння визначений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 року за №1452/735 (далі - Інструкція).

За правилами ч.ч.2,3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений із порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

В протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , зазначено, що він 28 червня 2023 року о 20 год. 00 хв. в м.Мукачево, вул. Партизанська, буд. 3, керував транспортним засобом марки «Peugeot 3008», державний номерний знак НОМЕР_2 , та вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце за адресою м.Мукачево, вул. Партизанська, буд.3, 28 червня 2023 року о 20 год. 00 хв. за участі даного водія, що підтверджується тестом № 1204 від 28.06.2023 року о 21:38 год., результат огляду 1,88 %о.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису, який зроблено за допомогою боді-камер працівників поліції, вбачається, що о 20:53:06 працівники поліції під`їхали на місце дорожньо-транспортної пригоди, де знаходилася потерпіла. Далі відеозапис перерваний, починається о 21:30:48 і зафіксовано, як працівники поліції на капоті службового автомобіля складають відносно громадянина ОСОБА_1 матеріали справ про адміністративні правопорушення. Під час розмови з особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, інспектор поліції зазначив, що вона вбачає в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (21:32:58). Далі відеозапис знову було перервано, починається, як ОСОБА_1 відповів, що дійсно вживав алкогольні напої, але вже через певний час після ДТП, перебуваючи в іншому місці. Погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння о 21:39:23.

Тобто, під час судового розгляду при дослідженні відеозаписів виявлено неможливість повного відтворення відеозаписів з бодікамер працівників поліції, а саме відеозапис неодноразово переривається, відсутній запис зупинки водія. Взагалі не зрозуміло, як водій ОСОБА_1 повторно приїхав на місце ДТП.

Відсутність доказів фіксації працівниками поліції факту зупинки транспортного засобу та факту вживання ОСОБА_1 алкоголю після зупинки транспортного засобу виключає доведеність вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Також суд констатує,що відеозаписи з нагрудної боді-камери поліцейського не є безперервними, розпочинаються через певний проміжок часу. У зв`язку з наведеним, диск з відеозаписами не може вважатись належним доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

З врахуванням вищенаведеного приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази вживання ОСОБА_1 алкоголю саме після вчинення ДТП та зупинки транспортного засобу, за обставин, вказаних в протоколі, даний факт повністю спростовується наявними матеріалами та поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності наданими в судовому засіданні, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КпАП України.

Відповідно до ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.4 ст. 130, ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Мукачівський міськрайонний суд.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду Іван КОТУБЕЙ