Категорія: ч.1 ст.130 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 Поліщука В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 січня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Луцьку Волинської області, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягувався, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.01.2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 19.10.2022 року о 22:05 годині, в селі Жидичин Ківерцівського району по вулиці 17 Вересня, 46, керував транспортним засобом OPEL Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 , всупереч п. 2.5 ПДР України, відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.46-48).

Не погоджуючись із постановою судді особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Вважає постанову суду незаконною та такою, що підлягає до скасування. Вказує на те, що постановою суду першої інстанції правильно встановлено та ним не оспорюється та обставина, що 19.10.2022 року о 22:05 годині, в селі Жидичин Ківерцівського району по вулиці 17 Вересня, 46, він здійснював керування транспортним засобом OPEL Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , який був зупинений працівниками поліції. Правоохоронцями висловлювалася підозра про те, що він здійснював керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння і йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в КП «ВМЦТЗ». Працівники поліції відмовили йому у можливості скористатися правом на захист, хоча його захисник був з ним в автомобілі, чим було порушено його права.

Вказує, що доказами, які містяться в справі, чітко підтверджується факт того, що він мав бажання проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння в КП «ВМЦТЗ», однак за обов`язкової присутності його захисника адвоката Поліщука В.А. Вказана обставина встановлена судом першої інстанції в оскаржуваній постанові. Працівники поліції, усвідомлюючи ту обставину, що його захисник адвокат Поліщук В.А. в силу об`єктивних причин (комендантська година, відсутність власного транспортного засобу) позбавлений можливості самостійно прибути до КП «ВМЦТЗ», де мав проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, свідомо відмовили йому у доставці у медичний заклад разом з ним для того щоб унеможливити його присутність, як його захисника, під час огляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали останню з мотивів, викладених в ній, та просили її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення доводиться:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №274616 від 19.10.2022 року (а.с.1);

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції щодо ОСОБА_1 від 19.10.2022 року (а.с.3);

-поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 19.10.2022 року (а.с.4, 5, 7);

-поясненнями ОСОБА_1 від 19.10.2022 року (а.с.6);

-рапортом інспектора роти № 4 батальйону УПП у Волинській області ДПП Савчука В.І. (а.с.8);

-відеозаписом з нагрудних камер інспекторів поліції (а.с.9).

Згідно довідки старшого інспектора з особливих доручень відділу адміністративної практики УПП у Волинській області ОСОБА_1 не має повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КпАП України. ОСОБА_1 отримував за місцем проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом НОМЕР_2 від 07.05.2003 року (категорії В, С) (а.с.2).

Крім того у судовому засіданні в суді першої інстанції було допитано в якості свідка ОСОБА_2 , який повідомив суд, що він дійсно був присутнім при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Зокрема, останній наполягав на доставленні його до КП «ВМЦТЗ» разом з його адвокатом, який також перебував на місці події, проте у його вимогах співробітниками поліції було відмовлено, у зв`язку з чим ОСОБА_1 в категоричні формі не погодився їхати у заклад охорони здоров`я. Ствердив, що ані з ОСОБА_1 , ані з адвокатом ОСОБА_5 , ані з іншим свідком, залученим поліцейськими, він не був знайомий.

Також було допитано в судовому засіданні у суді першої інстанції у якості свідка інспектора взводу № 1 роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 який пояснив, що під час виконання службових обов`язків на блокпосту № 6 у селі Жидичин Ківерцівського району було зупинено для перевірки документів ОСОБА_1 . Під час розмови з ним було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а тому запропоновано пройти відповідне медичне освідування з метою визначення такого стану. Спочатку водій погодився на проходження огляду в закладі охорони здоров`я, проте у розмову втрутився адвокат, що перебував разом з ОСОБА_1 , який наполягав на його доставленні до закладу охорони здоров`я разом з останнім. У такому проханні адвокату було відмовлено, оскільки зазначена вимога не ґрунтувалася на вимогах закону, а також роз`яснено йому, що він має право самостійно дістатися до КП «ВМЦТЗ» щоб бути присутнім при освідуванні ОСОБА_1 . Як наслідок, ОСОБА_1 відмовився проїхати в медичний заклад без свого захисника та така відмова була зафіксована в присутності двох випадкових свідків, які проїжджали повз блок-посту та були зупинені з цією метою.

Місцевим судом в оскаржуваній постанові суду вірно зазначено, що згода ОСОБА_1 на проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я «під умовою», без наявності для того законодавчих передумов, вірно була розцінена працівником поліції, як порушення останнім вимог п. 2.5 ПДР України. Також факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я було зафіксована як з використанням спеціальних технічних засобів відеозапису, так і в присутності двох свідків.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому доводи апеляційної скарги не спростовують наявність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, в діях ОСОБА_1 та правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 січня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України, залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.В. Гапончук