ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2023 Справа №607/6559/23

Провадження №3/607/2886/2023

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В., розглянувши в м. Тернополі матеріали, які надійшли із Західного оперативного територіального об`єднання 1 стрілецького батальйону з охорони та оборони об`єктів державного значення військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, кулеметника військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

09 квітня 2023 року ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння на території тимчасового розташування підрозділу військової частини за адресою: АДРЕСА_2 , під час виконання службового обов`язку, під час дії особливого періоду.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, не визнав.

Захисник адвокат Янчишин В.Й. в судовому засіданні подав клопотання про закриття провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, в обґрунтування якого посилається на наступне. Вважає, що згідно даного протоколу у вину ставиться перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, але доказів перебування у стані сп`яніння до протоколу не долучено, у протоколі відсутні час вчинення правопорушення, а з долученої виписки не можливо встановити час та дату проходження медичного огляду. Також, зазначає, що в протоколі не зазначено до якої категорії відноситься ОСОБА_1 , як суб`єкт даного правопорушення, та відсутні відомості щодо конкретизації місця вчинення правопорушення. До протоколу не долучено письмових пояснень свідків та відсутній підпис особи, яка склала протокол у відповідній графі, що свідчить про недотримання вимог для оформлення протоколу. Окрім цього, адвокат вказує, що протокол про адміністративне правопорушення оформлено без участі ОСОБА_1 та без підпису присутніх осіб. На підставі наведеного, просить закрити провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, доведена наступними належними та допустимими доказами, а саме:

- відомостями, які містяться в протоколі серії НГУ №229023 про військове адміністративне правопорушення від 10 квітня 2023 року;

- випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 09 квітня 2023 року, з якої слідує, що ОСОБА_1 перебував з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, гостра інтоксикація неускладнена, середня ступінь алкогольного сп`яніння:

Посилання захисника на відсутність у зазначеній виписці дати є не обґрунтованими, оскільки у вказаному документі міститься дата 09 квітня 2023 року.

- витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) №34 від 01 лютого 2023 року, згідно якого рядового ОСОБА_1 , який прибув для проходження військової служби під час мобілізації та військового стану з ІНФОРМАЦІЯ_2 , присвоєно військове звання «солдат» та призначено на посаду кулеметника 2 відділення стрілецького взводу (з охорони об`єкту №69) стрілецької роти (з охорони об`єктів: №69, №73, №77) 1 стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єктів державного значення), ВОС-101627П, з 01 лютого 2023 року;

-копією військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 .

На підставі наведеного, суд не приймає до уваги посилання захисника адвоката Янчишина В.Й. про те, що у протоколі не зазначено часу вчинення правопорушення ОСОБА_1 , що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП, оскільки відсутність даних відомостей не спростовує наявність в його діях факту вчинення правопорушення, зокрема перебування його в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини.

Щодо тверджень захисника про те, що в протоколі не зазначено категорії до якої відноситься ОСОБА_1 , як суб`єкт даного правопорушення, та відсутні відомості щодо конкретизації місця вчинення правопорушення суд вважає такі необґрунтованими, оскільки у протоколі в частині анкетних відомостей чітко вказано, що ОСОБА_1 є солдатом, кулеметником в/ч НОМЕР_1 , а у фабулі викладення правопорушення зазначено, що останній перебував на території тимчасового розташування підрозділу військової частини. До протон околу долучено витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) №34 від 01 лютого 2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем.

Доводи захисника щодо відсутності підписів у протоколі особи, яка його склала та понятих не знайшли свого підтвердження, оскільки під час дослідження протоколу серії НГУ №229023 судом встановлено, що такі підписи наявні в протоколі, зокрема підписи командира батальйону підполковника ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Щодо інших тверджень адвоката Янчишина В.Й., на які він посилається як на підстави для закриття адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 , суд вважає такі необґрунтованими та поданими без належних, в обгрунтування викладених ним обставин, доказів, а також з метою уникнення відповідальності ОСОБА_1 .

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння, вчинені особою в умовах особливого періоду.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене правопорушення, судом не встановлено.

При визначенні виду і розміру адміністративного стягнення, суд керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а тому вважає, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, яке у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети виховання ОСОБА_1 в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню нових правопорушень, як ним самим, так і іншими особами.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

При цьому, суд зазначає, що згідно з п. 12 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків - звільнені від сплати судового збору, а тому при розгляді даної справи, судовий збір з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не стягується.

Керуючись ст.ст. 172-20, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави.

СуддяЛ. В. Делікатна