ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/181/23 Справа № 201/9260/22 Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко В.М. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. ДніпроСуддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу захисника Бровко О.О., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2022 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Бровка О.О.;

потерпілого ОСОБА_2 ,

представника потерпілого адвоката Авраменка О.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2022 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 8 місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 01 листопада 2022 року о 13 годині 55 хвилин, керуючи автомобілем «Хюндай», д/н НОМЕР_1 , виїхав на регульоване перехрестя Бульвару Слави з пр. Героїв в м. Дніпрі на червоний сигнал світлофора, що забороняє рух, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Шкода», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який слідував на зелений сигнал світлофору по пр. Героїв з боку пров. Добровольців у напрямку вул. Гетьмана Петра Дорошенко. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Бровко О.О., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що розгляд справи проведено необ`єктивно, односторонньо та упереджено, суд першої інстанції не дослідив всі обставини дорожньо-транспортної пригоди та доводи сторони захисту не розглянув взагалі.

Суд першої інстанції не звернув увагу на протиріччя, які містяться в матеріалах справи, а саме працівники поліції не долучили до матеріалів справи відеозапис обставин ДТП з зовнішніх камер безпечне місто.

Апелянт вказав, що відповідно вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 починав свій рух з метою перетину перехрестя разом з транспортними засобами, які рухались у попутному напрямку з ним на миготливе зелене світло світлофору, про що повідомив сам ОСОБА_1 . Та вже посеред перехрестя загорілось червоне світло світлофора, що забороняло продовжувати рух ОСОБА_1 з метою повного перетину перехрестя. Натомість, на відео також видно, що ще до моменту під`їзду ОСОБА_1 до центру перехрестя, громадянин ОСОБА_2 рухаючись зі швидкістю, які візуально значно вища, навіть за 70 км/г, почав перестоювання з одного попутного рядку руху в інший через суцільну смугу між рядами. А вже після наближення до перехрестя ОСОБА_2 намагаючись уникнути зіткнення на значній швидкості починає перестроювання у смугу, у якій рухався попередньо. Проте, через те, що ОСОБА_1 не переконавшись у безпеці завершення маневру, продовжив рух через перехрестя та через те, що ОСОБА_2 на значній швидкості порушуючи ПДР почав перестроювання перед перетином перехрестя - відбулось зіткнення якого уникнути було не можливо.

Також, на вказаному відео видно, як в першу мить після зіткнення ОСОБА_2 агресивно та погрозливо поводився відносно ОСОБА_1 , що змусило останнього покинути місце ДТП до приїзду співробітників поліції, залишивши транспортний засіб на місці ДТП. Та саме через погрози ОСОБА_2 , ОСОБА_1 побоючись за своє життя та здоров`я у своїх поясненнях уповноваженій особі УПП вказав, що він почав рух на червоне світло, що суперечить відео, бо за таких обставин можна вважати, що синхронно з ОСОБА_1 на червоне світло почали рух і інші транспортні засоби в його попутному напрямі.

На думку апелянта, працівниками поліції не було встановлено механізм ДТП, внаслідок необ`єктивної оцінки дій лише одного учасника ДТП.

Також, вказує, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про призначення судової авто-технічної експертизи, оскільки саме проведення експертизи дозволить суду об`єктивно оцінити обставини ДТП, та встановити який саме пункт ПДР України було порушено ОСОБА_1 та чи лише його дії перебувають у причинному зв`язку з наслідками ДТП.

У судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Бровко О.О. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_2 та його представник адвокат Авраменко О.Ю. заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили постанову залишити без змін.

Дослідивши матеріали та письмові докази, наявні в справі, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до таких висновків.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту ст. 124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею наступає у випадку порушення водієм "Правил дорожнього руху України", що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови дотримано вимог ст. 280 КУпАП, а саме повністю з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дано належну оцінку схемі наслідків дорожньо-транспортної пригоди а зміст постанови відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Судом першої інстанції належним чином були досліджені докази, що містяться у справі, яким надано належну правову оцінку та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Допитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив суду, що свою вину не визнає, зазначив, що в час та місці, зазначені в протоколі, він почав перетинати перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофора та, проїхавши розділювальний острівець, зіткнувся із зустрічним справа автомобілем «Шкода», який рухався на великій швидкості та різко змінив напрямок руху. Крім того він вважав, що правомірно виїжджав на регульоване перехрестя не тільки з огляду на режим роботи світлофора, а також орієнтуючись на попутний справа автомобіль, що повертав праворуч на перехресті.

Допитаний в суді апеляційної інстанції водій ОСОБА_2 пояснив, що він, керуючи автомобілем «Шкода», перетинав означене перехрестя на зелений сигнал світлофора по крайній лівій смузі, при цьому його увага була прикута до зустрічних прямо автомобілів, які зупинились, очікуючи на змогу повернути ліворуч. Виїжджаючи безпосередньо на перетинання проїзних частин він несподівано побачив перед собою автомобіль «Хюндай», водій якого рухався на червоний сигнал світлофора. Намагаючись уникнути зіткнення, він вивернув праворуч та почав різко гальмувати, однак зіткнення все одно відбулось, оскільки вищевказаний автомобіль продовжив перетинати перехрестя.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні цього правопорушення, підтверджується доказами, наявними у справі, зокрема:

- рапортом поліцейського, складеного за результатами вжитих заходів під час оформлення матеріалів за фактом ДТП;

- схемою місця дорожньо-транспортної події від 01 листопада 2022 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що під час того як водій ОСОБА_1 перетинав означене перехрещення доріг, відбулось зіткнення з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_2 , який виїхав не це ж перехрестя на зелений сигнал світлофора, при цьому зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень цих засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ;

- матеріалами відеозапису з камери зовнішнього спостереження, на якому зафіксована подія адміністративного правопорушення за участю причетних автомобілів за обставин, установлених вище та обставин, викладених в протоколі;

- поясненнями водія-учасника події ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 354580 від 01 листопада 2022 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Вищевикладене повністю підтверджується долученими до справи матеріалами відеозапису з камери зовнішнього спостереження, ракурс якої охоплює ділянку дороги, де відбулась дорожньо-транспортна подія. Так, відтворені відео-дані повністю зіставляються з фактичними обставинами справи, а також дозволяють безпосередньо пересвідчитися суду у зафіксованих в протоколі відомостях, зокрема про те, що проїзд означеного регульованого перехрестя по пр. Героїв з боку пров. Добровольців у напрямку вул. Гетьмана Петра Дорошенко в м. Дніпрі водій автомобіля «Шкода», д/н НОМЕР_2 , здійснював на зелений сигнал світлофора, що дозволяв рух, водночас водій автомобіля «Хюндай», д/н НОМЕР_1 , виїхав з перехрещуваної дороги по ОСОБА_3 коли йому було заборонено рух, що спричинило створення аварійної обстановки, у зв`язку з чим водій ОСОБА_2 був вимушений, уникаючи зіткнення, різко змінити швидкість та напрямок руху, проте траєкторії руху вказаних водіїв все одно перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали.

При цьому слід зазначити, що черговість проїзну вказаного перехрестя регулюється відповідними сигналами світлофорів, а тому, той факт, що по дорозі по пр. Героїв з боку пров. Добровольців у напрямку вул. Гетьмана Петра Дорошенко увімкнено дозвільний сигнал світлофора зелений, свідчить про те, що рух перехрещуваною дорогою по ОСОБА_3 відповідно заборонений та на ній ввімкнено червоний сигнал світлофора. Проте водій ОСОБА_1 все одно почав перетинати зазначене перехрестя, чим створив для інших учасників дорожнього руху аварійну обстановку, у якій водій ОСОБА_2 не міг передбачити приближення на заборонений сигнал світлофора іншого автомобіля, в результаті чого їх траєкторії руху перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали.

За таких умов суд робить висновок про винуватість водія ОСОБА_1 , дії якого знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної події, оскільки достовірно встановлено, що останній здійснював перетинання перехрещення доріг на заборонений сигнал світлофора в той час коли інший водій ОСОБА_2 рухався на дозволений зелений сигнал світлофора. Тобто в даній дорожній ситуації від дій ОСОБА_2 нічого не залежало, оскільки правила дорожнього руху розраховані на звичайні прийоми керування транспортним засобом, а не в умовах коли їх наражають на небезпеку інші водії своїми забороняючими діями, а отже останній міг розраховувати на те, що у відповідності до п. 1.4 Правил дорожнього руху України, інший водій ОСОБА_1 також виконає правила дорожнього руху, в тому числі ті, що були поставлені йому у провину складеним стосовно нього протоколом за ст. 124 КУпАП, зокрема п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, в разі чого не відбулось би зіткнення між собою автомобілів «Хюндай» та «Шкода».

Оцінюючи як доказ зазначений відеозапис обставин дорожньо-транспортної події, потрібно звернути увагу, що його зміст повністю зіставляється з відомостями зафіксованими у схемі місця ДТП від 01 листопада 2022 року, зокрема щодо часу та місця зіткнення, дорожніх умов та обстановки на проїзній частині, а також взаємного розташування транспортних засобів після зіткнення, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, який відповідно доводить наявність порушень п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України в діях водія ОСОБА_1 .

Ці докази є чіткими, узгоджуються між собою, та свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Разом з цим, доводи, викладені в апеляційній скарзі про незаконність постанови, є необґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 уповноваженою особою поліції, які полягають в тому, що невиконання водієм вимог п.п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення іншим водієм правил дорожнього руху не заслуговують на увагу в рамках розгляду даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в межах фактичних обставин, викладених в даному протоколі стосовно водія ОСОБА_1 та встановлення в його діях порушень Правил дорожнього руху України. До того ж достовірно було встановлено, що водій ОСОБА_2 безпосередньо до зіткнення знаходився в усталеному стані, тобто без зміни траєкторії руху, а отже його дії не могли викликати наслідки, що настали, останній діяв лише вимушено, уникаючи зіткнення в момент виїзду на регульоване перехрестя водія ОСОБА_1 на заборонений сигнал світлофора.

Висловлювання сторони захисту з приводу того, що водій ОСОБА_2 рухався на великій швидкості, що, на їх думку, могло призвести до наслідків, які настали, слід вважати не доведеними, оскільки вказані обставини не знайшли свого підтвердження та обґрунтування під час дослідження матеріалів адміністративної справи, а тому такі показання суд вважає неприйнятними, виходячи з вимог допустимості та належності доказів по справі. Суд критично відноситься до вказаних аргументів сторони захисту ще й з огляду на те, що термін «велика швидкість» в даному випадку вважається оціночним судженням та може не правильно трактуватись цією стороною або трактуватись у вигідну для неї сторону. Вказані обставини мають суб`єктивний характер, оскільки швидкість автомобіля сприймається кожною особою індивідуально, а тому ці відомості не підлягають спростуванню або доведенню їх правдивості, тобто не можуть бути визнані достовірними.

При цьому клопотання захисника про проведення експертиз апеляційний суд вважає недоцільним і таким, що лише безпідставно затягне розумні строки розгляду цієї справи в разі його задоволення. Разом з тим слід звернути увагу учасників провадження, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, встановлення наявності вказаних у клопотанні обставин адміністративного правопорушення підлягає з`ясуванню саме при розгляді справи відповідним органом (посадовою особою), в даному випадку судом. Водночас доводи захисника про необхідність отримання додаткових доказів суд вважає безпідставними, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявна достатня кількість інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, при цьому таких матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення по ній.

З приводу зауважень сторони захисту про наявність недоліків у схемі місця ДТП та її невідповідності вимогам закону, необхідно зазначити, що суд, перевіривши її на відповідність вимогам п.п. 4, 5 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, вважає, що даний доказ був оформлений допустимим шляхом та належно відповідає обставинам зафіксованим в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема на схемі місця ДТП графічно зображено ділянку дороги, на якій сталось зіткнення, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та сталих орієнтирів, координати місця зіткнення, а також інші відомості необхідні для встановлення фактів та обставин, що мають значення для розгляду справи та підлягають доказуванню.

Отже, на переконання апеляційного суду, у справі було зібрано достатньо доказів для належного встановлення усіх обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, які надають можливість встановити фактичні обставини ДТП та оцінити їх у співвідношенні з поясненнями сторін та зробити відповідний висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст 124 КУпАП.

Порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП при розгляді справи судом першої інстанції не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу, суд першої інстанції призначив його в межах санкції ст. 124 КУпАП, врахувавши при цьому характер та наслідки вчиненого правопорушення, та особу правопорушника.

Отже, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, не встановлено, тому суд вважає необхідним скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Бровко Олександра Олеговича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Ю. Іванченко