Справа № 166/1128/22 Провадження №33/802/122/23 Головуючий у 1 інстанції:Фазан О.З.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю ОСОБА_1 , його захисника Стасюка О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 24 січня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В дохід держави із ОСОБА_1 стягнуто 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 17 грудня 2022 року об 19 год. 52 хв. по вул.Центральній в с.Прохід Волинської області, керував автомобілем марки "Фольксваген Пассат Б5", державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах з ротової порожнини, нечітка хода, порушення координації рухів, почервоніння очей), і відмовився у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій вищевказану постанову судді вважає необґрунтованою та незаконною. Зазначає, що твердження суду про те, що він транспортним засобом у час зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення не керував. При цьому, посилання суду на відеозапис з боді-камери як на доказ того, що саме він перебував за кермом автомобіля є неправильним, оскільки на ньому таких даних не міститься. З відеозапису не являється можливим встановити хто перебував на водійському місці автомобіля. При цьому сам відеозапис є не безперервним, а тому його не можна вважати належним та допустимим доказом у справі, на що судом не звернуто уваги.

Також вказує про те, що в ході розгляду справи було встановлено, що автомобілем керував ОСОБА_2 , який дану обставину підтвердив в суді під час його допиту в якості свідка. Крім того, про факт керування автомобілем саме ОСОБА_2 також вказав свідок ОСОБА_3 . Пояснення цих свідків будь-якими належними та допустимими доказами не спростовані.

При цьому, факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він не заперечує, однак це аргументовано тим, що він не керував автомобілем.

Окрім того, вважає, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали суду суперечливі пояснення, які не підтверджені жодними доказами.

Також вказує і про те, що при складенні щодо нього адміністративних матеріалів працівником поліції не було вжито жодних дій щодо надання йому можливості реалізувати право на отримання правової допомоги, чим порушено його право на захист.

Вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилаючись на викладене, просить оскаржувану постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Стасюка О.Л., які скаргу підтримали з підстав викладених у ній, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого відповідно до диспозиції цієї норми закону окрім іншого, полягає у діях особи (водія), яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №228910 від 17.12.2022 року за змістом якого ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (запах з ротової порожнини, порушення координації рухів, почервоніння очей) відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку. Від надання пояснень, підпису протоколу та отримання його копії ОСОБА_1 відмовився;

- додатком до вказаного протоколу про роз`яснення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який підписувати ОСОБА_1 відмовився;

- направленням на огляд водія в КП «Ратнівська ЦРЛ» від 17.02.2022 року з якого слідує, що ОСОБА_1 маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах з ротової порожнини, порушення координації рухів, почервоніння очей) відмовився від проходження огляду на виявлення такого стану;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №728613 від 17.12.2022 року, за змістом якої ОСОБА_1 17 грудня 2022 року керував транспортним засобом та порушив ПДР України та відповідно вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП;

- рапортом працівника поліції від 11.06.22, яким фактично підтверджено обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доводиться відеозаписами з боді-камери працівників поліції, на яких зафіксовано події, викладені у протоколі. Зокрема, на відеозаписах зафіксовано рух транспортного засобу, який зупиняє працівник поліції, однак він зупинився лише через певний проміжок відстані. І коли працівник поліції підбіг до цього транспортного засобу, то на водійському місці вже нікого не було, а особа, яка ним керувала перебувала на задньому пасажирському місці з правої сторони. Із дослідженого відеозапису встановлено, що під час руху автомобіля в якості водія перебував саме ОСОБА_1 . В ході спілкування у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку чим йому як водію транспортного засобу, який мав такі ознаки, було неодноразово запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу та і в медичному закладі, тобто у встановленому законом порядку, однак він відмовився вказуючи, що за кермом автомобіля не перебував. Тоді ОСОБА_1 повідомлено, що щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП. Зафіксованим є також факт роз`яснення його прав та обов`язків, передбачених законодавством України.

Допитаний як судом першої інстанції так в ході апеляційного розгляду свідок ОСОБА_4 (працівник поліції) пояснив, що на підставі отриманої інформації про перебування водія автомобіля марки «Фольксваген Пассат» в стані алкогольного сп`яніння, він був зупинений. Однак, коли він підбіг до транспортного засобу, який зупинився лише проїхавши певну відстань, то на водійському місці вже нікого не було, так як особа, яка ним керувала пересіла на заднє праве пасажирське місце. Підтвердив, що автомобілем керував саме ОСОБА_1 , який, як йому відомо, цим транспортним засобом користується тривалий час. Він бачив, що в якості водія перебувала особа без окулярів. При цьому, інша особа, яка перебувала на задньому пасажирському місці з лівої сторони перебувала в окулярах. Оскільки водій ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, то йому було запропоновано пройти огляд на виявлення такого стану у встановленому законом порядку, проте він відмовився. Також пояснив, що в автомобілі окрім ОСОБА_1 перебувало ще двоє осіб, які також мали ознаки алкогольного сп`яніння. При цьому, на місці події ніхто з таких осіб не повідомляв йому, що хтось із них перебував за кермом автомобіля. З приводу перерв у відеозаписах з боді-камери пояснив те, що під час спілкування з вказаними особами, ОСОБА_1 вирвав боді-камеру, яку повернув згодом.

Аналогічні пояснення в суді першої інстанції надав і свідок ОСОБА_5 , який є працівником поліції та перебував на місці події.

Крім того, факт відмови від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння не заперечується і самим ОСОБА_1 .

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

При цьому, безпідставними є доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля під час зупинки працівником поліції, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими доказами, які містяться в справі. Зокрема, із відеозапису з боді-камери працівника поліції являється цілком можливим встановити особу, яка перебувала за кермом автомобіля, і це саме ОСОБА_1 . Цей факт також підтвердили й свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Водночас, апеляційний суд вважає такими, що не заслуговують на увагу суду пояснення свідка ОСОБА_2 в тій частині, що саме він перебував за кермом автомобіля і при зупинці працівником поліції пересів на заднє пасажирське місце, оскільки вони повністю суперечать дослідженим судом доказам. А тому, апеляційний суд до них відноситься критично і вважає їх такими, що надані саме з метою уникнення адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинене правопорушення.

З цих же підстав цілком правильно критично були оцінені судом першої інстанції пояснення свідка ОСОБА_3 в тій частині, що автомобілем керував ОСОБА_2 .

Таким чином, твердження сторони захисту про те, що з відеозапису неможливо встановити хто саме перебував за кермом автомобіля є неприйнятними. При цьому, той факт, що відеозапис є не безперервним жодним чином не спростовує вини ОСОБА_1 у вчиненому, оскільки на ньому зафіксовані усі ті обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. В даному випадку не безперервність відеозапису з урахуванням усіх в сукупності досліджених доказів, не можна вважати істотним порушенням норм права, що давало б суду підстави для визнання його неналежним та недопустимим доказом у справі.

Також не заслуговують на увагу суду апеляційні доводи про те, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали суду суперечливі пояснення, які не підтверджені жодними доказами, оскільки їх пояснення цілком узгоджуються як між собою так і відповідають тим фактичним даним, які зафіксовані на відеозаписі та протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідно судом правильно було взяті як належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 в розумінні ст.251 КУпАП.

Не знайшли свого належного підтвердження будь-якими доказами, окрім як пояснень ОСОБА_1 та його захисника й твердження сторони захисту про порушення права першого на захист, оскільки як вбачається із відеозапису, йому роз`яснювались його права у тому числі на правничу допомогу, однак він з цього приводу будь-яких заяв чи клопотань не заявляв.

Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки судом було правильно застосовано норми матеріального права та не порушено норм процесуального права, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

А тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 24 січня 2023 року щодо нього, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк