П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2023 селище Оржиця

Суддя Оржицького районного суду Полтавської області Гришко О.Я., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції №2 Лубенського районного відділу поліції ГУ НП в Полтавській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер суду не відомий,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

10.02.2023 року о 19 год. 07 хв. ОСОБА_1 на автодорозі смт. Оржиця - с. Плехів Лубенського району Полтавської області (грунтова), керував автомобілем ВАЗ 211040, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (не чітка мова, поведінка, що не відповідає обстановці, різкий запах алкоголю з порожнини рота), водій від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі Оржицька ЦРЛ в присутності свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Юхимович С.А. вказала, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 складено незаконно. Стороною захисту було заявлене клопотання про закриття цієї справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поліцейський Залата Ю.В., допитаний в судовому засіданні, пояснив, що в день, який зазначено в протоколі, в ході несення служби він помітив автомобіль, який різко змінював напрямок свого руху, після цього вони на службовому автомобілі наздогнали цей автомобіль і зупинили, водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою штатного газоаналізатора, на що той відмовився, також водієві було запропоновано пройти медогляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, на що той знову відмовився. Поліцейський вказав, що для фіксування факту відмови водія від проходження медичного огляду в медичному закладі залучалися поняті.

Свідок ОСОБА_2 , допитаний в судовому засіданні, вказав, що взимку у вечірній час, коли він був черговим лікарем у медичному закладі,працівник поліції запросив його бути понятим при оформленні відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, на що він погодився і був присутнім при відмові ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Свідок ОСОБА_3 , допитаний в судовому засіданні вказав, що на території Оржицької лікарні працівник поліції запросив його бути понятим при оформленні відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, на що він погодився і був присутнім при відмові ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується доказами у справі у їх сукупності: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №159695, в якому, зокрема, міститься запис ОСОБА_1 про те, що він з протоколом ознайомлений, показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , наданими в судовому засіданні, показанням поліцейського Залати Ю.В., наданими ним в судовому засіданні, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції щодо обставин вчинення даного адміністративного правопорушення, рапортом поліцейського Залати Ю.В. (а.с. 8), копією посадової інструкції поліцейського з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності відділення поліції № 2 Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області (а.с. 31- 33).

Письмові та усні пояснення сторони захисту зводяться до наступного. Захисник вказала, що суду не надано належних і допустимих доказів правомірності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Захисник вважає, що оскільки працівники поліції зупинили останнього без належної правової підстави, то і всі наступні докази винуватості ОСОБА_1 (згідно доктрини «плодів отруйного дерева») є недопустимими. Суддя не приймає до уваги пояснення захисника в цій частині, оскільки поліцейський чітко вказав, що він бачив, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , ще на дорозі в межах селища Оржиця різко маневрував на дорозі та різко змінював напрям руху, що дало йому підставу вважати, що водій, який керує цим автомобілем, знаходиться в стані сп`яніння.

Захисник вказує, що поліцейський не оформив письмове направлення ОСОБА_1 на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, однак Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не передбачено письмового направлення на медичний огляд водія (на відміну від випадку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським). Факт пропозиції поліцейського пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, та факт відмови ОСОБА_1 від його проходження зафіксовано на відеозаписі.

Захисник вказує, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та обов`язки, зокрема, передбачені ст. 63 Конституції України, ст.. 268 КУпАП, однак це твердження спростовується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, де зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, у цьому протоколі є підпис останнього про ознайомлення з протоколом і відсутні жодні зауваження до змісту протоколу. Захисник вказав, що під час складання протоколу було порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки, на думку захисника, працівниками поліції не було надано ОСОБА_1 можливість отримати юридичну допомогу адвоката. Однак, суддя не приймає до уваги такі твердження адвоката, оскільки судді не надано доказів того, що ОСОБА_1 відноситься до категорій осіб, при притягненні до відповідальності яких участь захисника адвоката обов`язкова, і судді не надано доказів того, що ОСОБА_1 заявлялося клопотання про надання йому можливості отримати юридичну допомогу адвоката.

Твердження захисника про недопустимість відеозаписів як доказів у справі не заслуговує на увагу, оскільки відеозаписи є безперервними, доказів їх редагування чи спотворення судді не надано.

Твердження захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки містить виправлення у найменуванні свідка, зазначеного у протоколі другим, не завірені належним чином, також не заслуговують на увагу, оскільки те, що при оформленні протоколу поліцейський допустив описку було встановлено в судовому засіданні. Не заслуговує на увагу і твердження захисника, що ОСОБА_1 не було роз`яснено, в якому саме медичному закладі йому пропонують пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, це спростовується і змістом відеозапису, де чітко видно, до якого медичного закладу доставлено ОСОБА_1 для проходження медичного огляду. Крім того, окремі процедурні порушення при притягненні особи до адміністративної відповідальності не доводять відсутності факту вчинення особою адміністративного правопорушення, такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, висловленим в постанові від 14.02.2018 року у справі № 735/1246/15-а.

За таких обставин, посилання захисників на окремі процедурні порушення при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не можуть спростовувати встановлені стороною обвинувачення обставини у справі, адже не доводять відсутності самого факту правопорушення.

Інші доводи учасників справи, враховуючи предмет справи і встановлені фактичні обставини, не є істотними і такими, що потребують детальних відповідей, у розумінні сталої практики Європейського суд з прав людини щодо застосування пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23).

Отже, в діянні ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, і клопотання сторони захисту про закриття цієї справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, задоволенню не підлягає.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність правопорушника, не встановлено.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих доказів ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Враховуючи викладене, з урахуванням обставин справи та особи винного, з метою запобігання вчинення подібних правопорушень у подальшому, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Враховуючи дану норму законодавства та виходячи з положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 8, 23, 24, 3334, 40-1, 247, 251, 280, 283, 284, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Оржицький районний суд Полтавської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя