Справа № 359/332/23
Провадження № 3/359/586/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2023 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Левченко А.В., розглянувши за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , адміністративний матеріал, що надійшов від батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 19.12.2022 серії ААБ № 065171, 19 грудня 2022 року о 22 год. 33 хв. в м.Бориспіль Київської області по вул.Бежівка,1, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у закладі охорони здоров`я у встановленому законом. Результат огляду позитивний 0,47 ‰. Висновок № 8. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п.а) п.2.9. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому ОСОБА_1 просила провадження по справі відносно неї закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вона не згодна з висновками поліцейських з наступних підстав а саме: так вона дійсно в той день разом зі своїм чоловіком відпочивали у своїх друзів в гуртожитку за адресою АДРЕСА_2 . Приблизно о 22 годині вони почали збиратись з чоловіком додому та вона вийшла до під`їзду, щоб прогріти авто. Після того як вона завела авто та сіла погрітись до неї під`їхали працівники поліції та запитали як у неї справи, нащо вона відповіла, що чекає свого чоловіка, щоб вже їхати додому. Приблизно через 10-15 хв. розмови працівники поліції повідомили їй, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння та запропонували їй пройти тест на алкоголь, на що вона погодилась, після оголошення результату тесту вона заперечувала, щодо результатів алкотестеру Драгер та попросила відвезти її до лікарні. Також вона неодноразово стверджувала, що не їхала нікуди, а лише чекала свого чоловіка, щоб попрямувати додому. Після того як вона здала кров на неї склали протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, що її дуже вразило, вона не розуміла, що коїться та просила надати їй правову допомогу, працівниками поліції було все рівно складено протокол. В подальшому її відпустили і навіть не відсторонювали від керування. Весь цей час з нею перебував її чоловік.

Суддя, заслухавши пояснення особи відносно якої складено протокол, дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Так, структура кожного окремого складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт правопорушення і суб`єктивну сторону складу правопорушення. Зазначені ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В той же час, у відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатися.

Ні письмові докази, ні відеозапис не свідчать про те, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом та відсутні будь-які докази причини зупинки транспортного засобу, якщо він рухався, в рапорті інспектор (а.с.3) вказав, що 19.12.2022 року ним було зупинено автомобіль за порушення ПДР, проте жодного доказу про складання постанови про порушення ПДР в матеріалах справи немає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердив покази ОСОБА_1 , та підтвердив те, що він є її чоловіком та в той день вони відпочивали в своїх друзів та перед комендантською годиною мали їхати додому. Вважає, що працівники поліції порушили всі можливі інструкції на проходження для встановлення перебування водія в стані сп`яніння. Крім того свідок зауважив, що після складання на його дружину протоколу він сів в авто та попрямували на додому, даний автомобіль належить його дружині. Також наголосив, що його дружина не мала намір сідати за кермо в нетверезому стані.

Крім того суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи міститься диск, наданий разом з матеріалами справи. Під час судового засідання суд при дослідження даного диску з невідомих суду на те причин даний диск не можливо було відтворити і тому суд не сприймає даний диск, як доказ скоєння правопорушення, а складений протокол на особу не може бути доказом скоєння правопорушення.

Суд не вправі сам збирати докази по справі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП (абз. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

До складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідних доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, а тому з урахуванням вказаного рішення ЄСПЛ суд вважає, що фабула адміністративного протоколу не відповідає обставинам справи, усунення цих недоліків призведе до порушення ст. 6 Конвенції.

Відповідно до вимог Закону (ст. 266 КУпАП) проведення огляду водія на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я можливе лише в двох випадках: якщо огляд проведений на місці зупинки з дотриманням всіх вище перерахованих вимог, але водій незгоден з результатами огляду і виявив бажання провести огляд у закладі охорони здоров`я; якщо водієві в присутності двох свідків запропоновано провести огляд на місці зупинки, водія попередньо проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу, на його вимогу надане свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про його повірку, але водій заперечував щодо результату огляду на місці і виявив бажання провести огляд у закладі охорони здоров`я (ч. 2 ст. 266 КУпАП).

Відповідно до п. 2-4 вищевказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Так, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Крім того, згідно розділу III вказаної Інструкції, на визначення стану алкогольного сп`яніння обов`язкове проведення лабораторних досліджень. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. В свою чергу, висновок, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Про порушення інструкції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення свідчить те, що ОСОБА_1 наполягала на тому, що не керувала ТЗ та після освідування приладом Драгер була не згодна з його результатом та здала кров на алкоголь в лікарні, відповідно до висновку № 8 від. 26.12.2023 року в ОСОБА_1 виявлено в крові етилові спирти. Слід зауважити те, що протокол складений в день здачі аналізу, а саме 19.12.2023 року, тобто наперед та не дочекавшись висновку лікаря. В фабулі протоколу вказано, що ОСОБА_1 керувала в стані алкогольного сп`яніння, здала кров в лікарні, проте сам висновок був зроблений лише 26.12.2023 року. Дані дії суд оцінює, як упередженість працівників поліції в складанні протоколу.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що остання керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи все вищевикладене, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, суддя оцінює критично з наведених вище підстав.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

Враховуючи викладене та зазначені норми Закону, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, ч.1 ст. 130, ст. 247, ст. 268 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя А.В. Левченко