Справа №591/3223/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.
Номер провадження 33/816/272/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Хурсенка С.О. на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 09 лютого 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 09 лютого 2023 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами за те, що 22 липня 2022 року о 23 год. 40 хв. керував автомобілем Hyundai H-100, н.з. НОМЕР_1 в м. Суми по вул. Охтирська, поблизу будинку № 3, у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням технічних засобів відеозапису за допомогою приладу газоаналізатор алкотест «Drager», показник 2,12% проміле, чим порушив п. 2.9.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За цим фактом 23 липня 2022 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 074400.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Хурсенка С.О., звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді - скасувати, а провадження у справі закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення, суддею суду першої інстанції не було надано належної оцінки його доводам щодо порушення порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння. Так, з відеозапису, долученого поліцейськими до матеріалів справи, вбачається, що при спілкуванні з інспекторами у ОСОБА_1 відсутні такі ознаки алкогольного сп`яніння які зазначені в протоколі, а саме - млява мова та нестійка хода. Поліцейські не повідомляли ОСОБА_1 про наявність у нього вказаних ознак алкогольного сп`яніння, в тому числі і про запах алкоголю із порожнини рота. Крім того в акті зазначений прилад Алкотест Drager 0466, а у протоколі про адміністративне правопорушення - зазначений зовсім інший прилад Алкотест Drager 7510. З наведеного слідує, що інспектором при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 було порушено вимоги Інструкції в частині наявності обов`язкових умов щодо проведення огляду на стан сп`яніння. При цьому, поліцейський не інформував ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу, який використовувався, хоча останній просив роз`яснити йому, яка ліцензія видана на цей прилад.

Крім того, апелянт посилається і на те, що право на захист та інші права, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 інспектором патрульної поліції було роз`яснено при зачитуванні йому протоколу про адміністративне правопорушення, тобто, вже після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та складення вказаного протоколу, при цьому працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що своїми правами він може скористатись вже під час судового розгляду.

Також, апелянт вказує, що ОСОБА_1 був не згоден з результатом проведення огляду приладом Drager, про що зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення, однак, в порушення п. 7 Розділу Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" та ст. 266 КУпАП, працівником поліції навіть не було запропоновано йому проходження медичного огляду у найближчому закладі.

Таким чином, на думку апелянта, відповідальність ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП виключається, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Про призначення до апеляційного розгляду даної справи ОСОБА_1 та його захисник Хурсенко С.О. були повідомлені завчасно, у передбачений законом спосіб, проте, в судове засідання не з`явились, клопотань про його відкладення на іншу дату не подавали.

Захисник Хурсенко С.О. звернувся до апеляційного суду з заявою, в якій просив здійснити розгляд поданої ним апеляційної скарги за його відсутності, та за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

З врахуванням вказаної заяви, а також тих обставин, що учасники даної справи повідомлені про її розгляд належним чином, наявні підстави для здійснення апеляційного розгляду за їх відсутності, а тому, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали вказаної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обґрунтованість судового рішення означає відповідність висновків судді у постанові фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у справі, і винесення обґрунтованої постанови є результатом пізнання суддею цих обставин, які в обов`язковому порядку повинні бути підтверджені доказами (ч.1 ст.251, ст.280 КУпАП). При цьому суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечував та пояснював, що погодився пройти тест на алкогольне сп`яніння, однак після незгоди з висновком приладу газоаналізатор алкотест «Drager», працівники поліції йому не запропонували пройти відповідний огляд в медичному закладі та не роз`яснили права, незгоду з чим він і зазначив у протоколі.

Проте, з врахуванням інших доказів, наявних у матеріалах справи, які, на думку судді не викликали сумніву щодо доведеності провини ОСОБА_1 , а саме, протоколу про адміністративне правопорушення від 23 липня 2022 року серії ААД № 074400, висновку приладу газоаналізатор алкотест «Drager», показник 2.12 проміле, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеозапису, долученого до протоколу працівниками поліції, дійшов висновку про наявність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, апеляційний суд з такими висновками судді суду першої інстанції погодитись не може, та вважає, що в даному випадку при розгляді вказаної справи, не було дотримано вищезазначених вимог закону щодо повного та об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності з законом, з врахуванням наступного.

Так, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього ружу України, водій, з метою встановлення стану сп`яніння, повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд, процедура якого закріплена у ст. 266 КУпАП, розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року.

Відповідно п. 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій т/з перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п. 3 розділу I цієї Інструкції, така особа підлягає огляду на відповідний стан сп`яніння.

Положеннями п. 5 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» передбачено, що підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення, згідно із законом, до відповідальності.

При цьому, п. 6 зазначеного Порядку встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

З метою перевірки обґрунтованості доводів апеляційної скарги захисника Хурсенка С.О. стосовно того, що після незгоди ОСОБА_1 з висновком приладу газоаналізатор алкотест «Drager», працівники поліції не запропонували останньому пройти відповідний огляд в медичному закладі, в порядку підготовки даної справи до апеляційного розгляду, апеляційним судом було проглянуто відеозапис, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення.

З відеозапису вбачається, що дійсно, працівниками поліції було зупинено автомобіль, під керуванням, як було з`ясовано, ОСОБА_1 , при спілкування з яким у поліцейських виникла підозра, що він перебуває у стані сп`яніння, що і стало підставою для пропозиції пройти огляд за місці зупинки транспортний засіб. ОСОБА_1 погодився, за допомогою приладу газоаналізатор алкотест «Drager» працівниками поліції було здійснено його огляд, результат якого був позитивний - 2,12 проміле.

На запитання працівника поліції, чи згоден ОСОБА_1 з таким результатом, останній чітко відповів «ні».Після цього, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та почав оформляти матеріали.

Зі змістом складеного протоколу про адміністративне правопорушенням ОСОБА_1 був ознайомлений і у графі пояснення особи зазначив, що не згоден з вказаним протоколом, при цьому, працівники поліції лише пояснили, що свої заперечення чи пояснення щодо нього останній зможе надати у суді і запропонували цей протокол підписати, що він і зробив.

Саме те, що на незгоду ОСОБА_1 з результатами проведеного на місці зупинки транспортного засобу його огляду на стан сп`яніння працівниками поліції останньому не було запропоновано пройти такий огляд у відповідному закладі охорони здоров`я, свідчить про проведення такого огляду із порушенням чинного порядку, а відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, такий огляд визнається недійсним.

Вказані обставини залишились поза увагою судді суду першої інстанції, і доводи апелянта про помилковість висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду, а тому, встановивши їх, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, у свої рішеннях ЄСПЛ неодноразово вказував на те, суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» ( Ireland v.the United Kingdom ), п. 161, Series A заява №25).

Крім того, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин, з врахуванням практики ЄСПЛ, апеляційний суд дійшов висновку, що «поза розумним сумнівом» не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за наявності порушень, допущених при проведенні його огляду на стан сп`яніння, а інших належних та допустимих доказів його винуватості, матеріали даної справи не містять.

Оскільки при розгляді даної справи вищезазначені обставини суддею суду першої інстанції враховані не були, визнавати оскаржувану постанову законною та обґрунтованою підстави відсутні, а тому, вказане судове рішення підлягає скасуванню, у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, а провадження у справі закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Хурсенка С.О. - задовольнити.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 09 лютого 2023 року відносно ОСОБА_1 - скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, а провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.