Справа № 177/48/23
Провадження № 3/177/235/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 березня 2023 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В. розглянувши матеріали, які надійшли від Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,

відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення

18.11.1998 року народження;

не працевлаштованого, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

30.12.2022 року о 23:30 год на автошляху Н-23 (Кіровоградське шосе) в Криворізькому районі Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Рено Дастер д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер 7510, прилад 0031, тест 114. Результати тесту 1,38 проміле. Зазначеними діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України, що передбачає адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про завчасне вручення останньому судової повістки, проте ОСОБА_1 07.03.2023 в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь яких клопотань, в тому числі щодо відкладення розгляду справи, суду не надав, про наявність поважних причин неявки до суду не повідомив.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки зазначена поведінка ОСОБА_1 , на думку суду, направлена на затягування розгляду справи та нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами ст. 280 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України №1306 від 10.10.2001 зі змінами, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП, серед іншого, передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає вину ОСОБА_1 доведеною поза розумним сумнівом, та приходить до висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознаками - керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 112171 від 30.12.2022 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складеним уповноваженою особою, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення, зокрема факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Письмових пояснень останній у протоколі не надав. З протоколу слідує, що в ОСОБА_1 був обізнаний про дату, час та місце розгляду справи, про що міститься підпис останнього. Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 відмовився передавати працівникам поліції посвідчення водія та тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

- рапортом працівника поліції, в якому викладено обставини виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук) та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП;

- результатами огляду водія ОСОБА_1 за допомогою приладу Alcotest Drager 7510, за результатами огляду встановлено 1.38 ‰. Результат тестування підписано ОСОБА_1 без зауважень, з результатом він був згоден.

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням технічних засобів від 30.12.2022, відповідно до якого водій ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Alcotest Drager 7510, за результатами огляду 1,38 ‰ проміле. Вказаний акт містить підпис ОСОБА_1 , який погодився із висновками огляду;

- відеофайлами на диску, в ході дослідження яких судом встановлено факт зупинки транспортного засобу без номерного знаку під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування останній не заперечував, що незадовго вжив 2 бокала пива і останній погодився на огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, погодився із результатами огляду, після чого його було відсторонено від керування транспортним засобом.

Згідно довідки інспектора відділення адміністративної практики ППП м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 .

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпечність, зокрема його небезпечність не лише для ОСОБА_1 , а й для оточуючих, особу ОСОБА_1 та вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції даної статті з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 25, 27, 30, 40-1, 130 ч. 1, 283, 284, 289 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення за цим законом у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 ( п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу (не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя М.В. Березюк