Справа № 167/22/23 Провадження №33/802/199/23 Головуючий у 1 інстанції:Требик В. Б.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., захисника Хитрика Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 адвоката Хитрика Руслана Івановича на постанову судді Рожищенського районного суду Волинської області від 21 лютого 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт НОМЕР_1 ), одруженого, який має на утриманні двоє дітей, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 01 січня 2023 року об 11:35 на вул. Коте Шилокадзе у м.Рожище Луцького району Волинської області, керував автомобілем марки «Кіа Спортедж», номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою судді, захисник ОСОБА_1 адвокат Хитрик Р.І. подав апеляційну скаргу в якій порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вважає її необґрунтованою та незаконною. Зазначає про те, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, так як за кермом була дружина, а транспортний засіб був припаркований на узбіччі. Звертає увагу, що проходити огляд на місці зупинки відмовлявся, оскільки транспортним засобом не керував і алкоголю 01.01.2023 не вживав, проте працівники поліції погрожували забрати автомобіль, тому й погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Крім того, суд у своєму рішенні констатував те, що зі сторони ОСОБА_1 не було заперечень з приводу проходження огляду на стан сп`яніння та його результатів, однак, на переконання апелянта, це не відповідає дійсності. Захисник заперечує, що його підзахисний надавав пояснення, які вказані у протоколі, а підпис наявний в протоколі проставлений не ОСОБА_1 . Також зазначив про те, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи не може бути належним доказом, оскільки на ньому не відображено усіх подій, які відбувались 01.01.2023. Вважає, що місцевий суд неповно та поверхнево дослідив обставини справи та дійшов передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи поданої апеляційної скарги, заслухавши захисника Хитрика Р.І., які скаргу підтримали та просили задовольнити, апеляційний суд доходить наступного висновку.

За положеннями ст.ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.05 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами, яким надана відповідна юридична оцінка у їх сукупності. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №197748 від 01.01.2023, який складений за участі двох свідків і за змістом якого ОСОБА_1 01 березня 2023 року об 11:35 год. керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. У протоколі в графі пояснення він зазначив: «Я ОСОБА_1 керував автомобілем і був зупинений працівниками поліції. З протоколом ознайомлений і згідний». Підписав протокол і отримав його копію;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та корінцем із спеціального технічного приладу, з яких вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройшов огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу, результат якого становив 0,50% алкоголю. В акті ОСОБА_1 зазначив, що з результатом згідний, а також поставив свій підпис у корінці з спеціального технічного приладу;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 01.03.2023 в яких вони зазначили, що були присутніми при проведенні огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер». Результат огляду становив 0,50 % проміле алкоголю.

Крім того, вина ОСОБА_1 доводиться й відеозаписом із боді-камери працівника поліції, з якого вбачається, що працівником поліції ОСОБА_1 пропонується пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, на що він погодився. Продувши спеціальний технічний прилад, його показник показав 0,50 проміле алкоголю. Після цього, ОСОБА_1 будь-яких заперечень щодо результату не висловлював, а працівник поліції повідомив йому про складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП. Отже, відеозапис фактично підтверджує ті обставини, які й викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_4 (поліцейський) пояснив, що того дня під час чергування на вул.Коте Шилокадзе у м.Рожищі зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , в якому також на передньому пасажирському сидінні перебувала його дружина. Те, що за кермом перебував саме ОСОБА_1 він особисто бачив, оскільки після зупинки транспортного засобу підходив до водія. Під час спілкування з ОСОБА_1 в останнього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився. Пропозиція та сам огляд проводився в присутності двох свідків з використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу і його результат встановив, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 результат огляду не оспорював, погодився із ним та повідомив, що алкогольні напої вживав минулого вечора. У зв`язку з цим, було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та вилучено посвідчення водія. У відповідній графі протоколу ОСОБА_1 власноручно написав пояснення та ставив підпис, а в акті огляду зазначив, що із результатом огляду згідний.

Свідок ОСОБА_2 в суді першої інстанції пояснив, що 01 січня 2023 року приблизно о 12 год. в м.Рожищі його зупинили працівники поліції та запропонували бути свідком проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння. Він був присутнім під час огляду та бачив як ОСОБА_1 продував спеціальний технічний прилад, результат якого показав 0,50 проміле. Чи погоджувався із результатами такого огляду ОСОБА_1 на місці події він не пам`ятає. Також він зазначив, що перед проходженням огляду ОСОБА_1 просив поліцейських завезти його в медичний заклад для здачі крові на алкоголь, однак йому повідомили, що усе необхідне для проходження огляду в них є на місці. Після огляду, він підписав документи, які дали йому працівники поліції та поїхав.

Пояснення свідка ОСОБА_4 апеляційний суд вважає належним доказом, так я вони узгоджуються з іншими доказами у справі, і не спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_2 , як про це вказує апелянт.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною доказами, що містяться в матеріалах справи і, які апеляційний суд вважає належними та допустимими в розумінні ст.251 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення повністю відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

При цьому, твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем з посиланням на те, що за кермом перебувала його дружина ОСОБА_5 на увагу не заслуговують, оскільки спростовуються дослідженими доказами. Так, свідок, який є працівником поліції ОСОБА_4 вказав про те, що після зупинки автомобіля він підійшов до його водія і за кермом перебував саме ОСОБА_1 , а дружина перебувала на передньому пасажирському сидінні. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 особисто зазначив, що керував автомобілем і був зупинений працівниками поліції, про що поставив підпис. Також свідок ОСОБА_2 не вказував про будь-які заперечення ОСОБА_1 щодо перебування за кермом автомобіля. На відеозаписі також не міститься будь-який заперечень ОСОБА_1 з приводу не керування ним транспортним засобом.

З цих обставин суд першої інстанції правильно критично віднісся до пояснень свідка ОСОБА_5 , яка є дружиною ОСОБА_1 в тій частині, що саме вона керувала автомобілем, а не ОСОБА_1 , так як вони дійсно можуть бути направлені на уникнення останнім адміністративної відповідальності.

Не знайшли свого логічного підтвердження будь-якими доказами, окрім як пояснень ОСОБА_1 , доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення особисто не писав пояснень, які там містяться та не ставив свій підпис. При цьому, такі пояснення суд правильно розцінив як обрану стороною захисту позицію щодо доведення невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також не беруться до уваги твердження сторони захисту про те, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи не може бути належним доказом із посиланням на те, що на ньому не відображено усіх подій, які відбувались, оскільки він містить процедуру проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, і з урахуванням усіх в сукупності досліджених доказів, є таким, що містить фактичні дані, на основі яких встановлено винність ОСОБА_1 , тобто є належним та допустимим доказом в розумінні ст.251 КУпАП.

Посилання апелянта про порушення процедури проведення огляду у зв`язку з тим, що працівником поліції було проігноровано прохання ОСОБА_1 щодо проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, є таким, що до уваги не приймається, оскільки, як встановлено з досліджених доказів, ОСОБА_1 пройшов такий огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу, хоча мав право відмовитись від проходження і наполягати на його проходженні в медичному закладі. При цьому, як пояснив свідок ОСОБА_2 , ОСОБА_1 висловлював прохання пройти огляд в медичному закладі ще перед проходженням огляду на місці зупинки транспортного засобу. А тому, апеляційний суд вважає, що процедура проведення огляду працівником поліції порушена не була, оскільки ОСОБА_1 спочатку висловивши прохання буди доставленим на огляд в медичний заклад, пізніше погодився його пройти на місці зупинки, що й було зроблено в присутності двох свідків.

Також не заслуговують на увагу суду твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 після проходження огляду не був згідний з його результатом та висловлював прохання проїхати для огляду в медичний заклад, оскільки спростовуються дослідженими доказами і, зокрема, поясненнями свідка ОСОБА_2 , який вказав, що ОСОБА_1 прохання щодо проходження огляду висловлював ще перед проходженням за допомогою спеціального технічного приладу.

Окрім того, є цілком безпідставними доводи сторони захисту про те, що не роз`яснення ОСОБА_1 працівником поліції його прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, так як вбачається із протоколу, ОСОБА_1 ознайомлений із його змістом, де також міститься відмітка про роз`яснення таких прав та обов`язків.

Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова судді, - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Хитрика Руслана Івановича залишити без задоволення, а постанову судді Рожищенського районного суду Волинської області від 21 лютого 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського

апеляційного суду П.П. Борсук