Справа № 752/3040/23
Провадження № 3/752/2205/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2023 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Первушина О.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №436964 від 17.01.2023 року, ОСОБА_1 17.01.2023 року о 10 годині 09 хвилин, керував транспортним засобом "Toyota Camry", державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку №2 по вулиці Цілинній у місті Києві у стані у стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння було проведено у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога, за адресою: вулиця Відпочинку, 18, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Корчак Я.О. звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення та висновок №000430 від 21.01.2023 року були складені із порушенням вимог законодавства. Так, висновок було складено з порушенням вимог розділу ІІІ пунктів 19, 20 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки зміст висновку щодо результатів медичного особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи, однак висновок, який наявний в матеріалах справи було складено та вручено ОСОБА_1 лише 21.01.2023 року, що свідчить про те, що вказаний висновок вважається недійсним, оскільки складений з порушенням вимог Інструкції. Також зазначив, що вказаний висновок також не є належним доказом, оскільки він складений відносно іншої особи, а саме « ОСОБА_1 », а не « ОСОБА_1 »., як про це зазначено у протоколі.

ОСОБА_1 підтримав клопотання свого захисника.

Заслухавши клопотання захисника, зясувавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступних висновків.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, в ході судового розгляду було досліджено висновок №000430 від 21.01.2023 року, виданий Київською міською наркологічною клінічною лікарнею "Соціотерапія", на першому та другому аркушах якого вказано, що він виданий на ім`я « ОСОБА_1 », тобто вказаний висновок не стосується особи, якій, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №436964 від 17.01.2023 року, поставлено у вину порушення вимог п. 2.9 а) ПДР України, оскільки згідно вказаного протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності є « ОСОБА_1 », а відтак вказаний доказ є недопустим.

Як наслідок, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №436964 від 17.01.2023 року також не є допустимим доказом у цьому провадженні, оскільки обставини, які викладені у вказаному протоколі є похідними від висновку №000460.

Так, суд не наділений повноваженнями вносити зміни до протоколу чи редагувати виклад суті правопорушення, і так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це призведе до порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових осів діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

На підставі викладеного, суд надходить до висновку про необхідність у відповідності до вимог ст. 247 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закриття провадження у даній справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 17.01.2023 року о 10 годині 09 хвилин перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 - закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду міста Києва через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.С. Первушина