ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2023 Справа №607/15475/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Тернополя, працюючого ВАТ «Тернопільобленерго», одруженого, жителя АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №039065 від 15.08.2023 р., громадянин ОСОБА_1 15 серпня 2023 року о 10.30 год. в м. Тернополі по вул. Л.Українки, 39, керуючи марки «Subaru Forester » державний номерний знак НОМЕР_1 , скоїв дорржньо-транспортну пригоду після чого залишив місце події, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та суду пояснив, що 15.08.2023 року близько 10.30 год. він керуючи своїм автомобілем марки «Subaru Forester » на вул. Л. Українки в м. Тернополі та здійснюючи рух заднім ходом наїхав на металевий люк, внаслідок чого в багажнику впала драбина, тому він не зрозумів та не відчув, що здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб, а тому залишив місце події.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що 14.08.2023 року близько 20.30 год. припаркував свій автомобіль марки «Opel Vivaro» у дворі будинку за адресою Л.Українки, 39 в м. Тернополі. На наступний день зранку він побачив із балкону власної квартири, як автомобіль білого кольору рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на його припаркований транспортний засіб, після чого водій з місця ДТП поїхав. При цьому вказав, що не може однозначно стверджувати про те, що водій автомобіля марки «Subaru Forester» наїхавши на його транспортний засіб, міг відчути удар.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 280 КУпАП.

Пункт 2.10 Правил дорожнього руху України передбачає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 ПДР України, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Відтак діяння, передбачені ст. 122-4 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст.1 цього Кодексу), вимог ст.62 Конституції України та ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними, достовірними і достатніми доказами, не може ґрунтуватися на припущеннях, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з пояснень, наданих ОСОБА_1 у судовому засіданні, останній підтвердив факт його причетності до дорожньо-транспортної пригоди, однак вказав, що не відчув зіткнення з припаркованим транспортним засобом, яке мало місце 15 серпня 2023 року, у зв`язку із чим він покинув місце події.

З огляду на вищевикладене, з наданих ОСОБА_1 суду пояснень вбачається, що він не мав умислу на вчинення порушення ПДР України, більше того про це він вказував у своїх письмових поясненнях, а працівниками поліції не надано до суду доказів на підтвердження того факту, що останній діяв умисно та усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок. Під час судового розгляду таких доказів також не здобуто.

Відтак, встановлені судом факти вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 умислу на порушення п. 2.10 «а» ПДР України, а також не доведення перед судом достатніми та допустимими доказами поза розумним сумнівом ознак суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки матеріали справи не містять прямих доказів навмисного залишення ОСОБА_3 місця ДТП з умислом уникнути відповідальності та покарання за вчинене адміністративне правопорушення, в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, за таких обставин вважаю, що провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 122-4, 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяС. В. Кунцьо