Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
16.03.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Ільницького С. М., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Ільницький С. М.,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 грудня 2022 року,
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України,
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.
Відповідно до змісту постанови, 28.11.2022, о 13 год 50 хв, у м. Ужгород, вул. Будителів, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «HYNDAI ACCENT» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення одного пасажира, при цьому здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів без одержання ліцензії на даний вид (перевезення пасажирів) господарської діяльності, чим порушив вимоги п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КУпАП.
В апеляційній скарзі адвокат Ільницький С. М. вказує на те, що постанова є незаконною, тому підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, позаяк вина ОСОБА_1 не доведена жодними доказами. На переконання адвоката, протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, а поліс страхування, відповідно до якого автомобіль використовувався як таксі ОСОБА_1 не укладався, тому його також не можна брати до уваги, фотокартку із зображенням транспортного засобу апелянт вважає неналежним доказом, позаяк напис на автомобілі «Bolt» жодним чином не підтверджує той факт, що ОСОБА_1 використовував його як таксі. Крім того, адвокат звертає увагу на те, що факти передачі грошей за перевезення пасажирів не зафіксовані. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши думку адвоката Ільницького С. М., який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення; дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , неявка якого, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів справи убачається, що повідомлення про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 , надіслано відповідно до вимог закону, що у розгляді справи бере участь захисник ОСОБА_1 , адвокат Ільницький С.М.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно правових актів.
Частиною 1 статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, а відповідно до ст. 280 цього ж Кодексу, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст. 252 цього Кодексу передбачено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Апеляційний суд, дослідивши зібрані у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги вважає, що при розгляді справи щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону судом першої інстанції не було дотримано.
Так, ухвалюючи оскаржувану постанову, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, суд першої інстанції взяв до уваги докази, які на переконання суду, повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненому, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №221865, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР207376196 (а. с. 4) на автомобіль марки «HYNDAI ACCENT» д.н.з. НОМЕР_1 та фотокартку, на якій зображений транспортний засіб марки «HYNDAI ACCENT» д.н.з. НОМЕР_1 .
Однак, перевіривши вказані процесуальні документи на предмет належності та достатності, апеляційний суд вважає, що такі не можуть бути підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 здійснював перевезення одного пасажира, при цьому здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів без одержання ліцензії на даний вид (перевезення пасажирів) господарської діяльності, чим порушив вимоги п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», оскільки вони жодним чином не підтверджують, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення мали місце. Уповноваженими на складання протоколу про адміністративне правопорушення особами, взагалі не встановлено обставин, які б безумовно підтверджували факт порушення ОСОБА_1 вказаних у протоколі вимог передбачених п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності.
Апеляційний суд не погоджується з висновками місцевого суду про наявність підстав вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки такі не ґрунтуються на повному та об`єктивному дослідженні матеріалів справи про адміністративне правопорушення.
Натомість, апеляційний суд вважає слушними доводи апелянта про те, що місцевий суд не з`ясував усіх обставин справи та не надав належної оцінки відсутності у матеріалах справи достатніх доказів
Так, диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
З протоколу про адміністративне правопорушення, убачається, що особа, яка його склала, у порушення вимог КУпАП, обмежилась тільки посиланням на те, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність у сфері транспортних послуг без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності. Однак, суть адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу посадовою особою, яка склала протокол, в повній мірі не зазначено, а саме: посилаючись на нібито встановлений факт надання послуг з перевезення одного пасажира ОСОБА_1 , посадова особа на підтвердження встановлених обставин не вказала про наявність документального підтвердження на отримання матеріальних чи нематеріальних благ з боку ОСОБА_1 за надання таких послуг вартісного характеру, що повинні мати цінову визначеність, а обмежилась тільки посиланням на нормативний акт, який передбачає відповідальність за начебто виявлене правопорушення, тобто відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Окрім того, апеляційний суд бере до уваги те, що на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи долучено фотокартку, на якій зображено автомобіль марки «HYNDAI ACCENT» д.н.з. НОМЕР_1 . Однак, з наявної фотосвітлини не можливо встановити ні кількість осіб, які перебували у автомобілі, більш того, ідентифікувати їх не видається за можливе. Отже, доводи апелянта про те, що фотокартка із зображенням транспортного засобу не є належним доказом у справі, позаяк напис на автомобілі «Bolt» жодним чином не підтверджує той факт, що ОСОБА_1 використовував його як таксі, є такими, що заслуговують на увагу.
При оцінці тверджень апелянта щодо того, що поліс страхування, відповідно до якого автомобіль використовувався як таксі, ОСОБА_1 не укладався, тому вказаний документ не може бути беззаперечним доказом у справі, апеляційний суд вважає, що такі знайшли своє підтвердження.
Так, з матеріалів справи убачається, що транспортний засіб марки «HYNDAI ACCENT» д.н.з. НОМЕР_1 забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР207376196, у якому відсутня інформація щодо особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована.
Крім того, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, при складанні матеріалів адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 , у салоні автомобіля перебував пасажир. Однак, при дослідженні та перевірці наявних у матеріалах справи доказів, апеляційним судом не встановлено жодних відомостей, які можуть підтвердити вказані у протоколі обставини, оскільки у матеріалах справи немає ані письмових пояснень вказаного у протоколі пасажира, відсутні пояснення свідків події, у тому числі немає відеозапису, на якому могли бути відтворені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення апеляційний суд бере до уваги те, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Суд не уповноважений за власною ініціативою збирати докази, на підтвердження обставин, викладених у протоколі.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини наголошує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.
Згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому суд, приймаючи рішення, виходить із встановлених та перевірених у суді доказів.
За таких обставин, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, за викладених у протоколі обставин, а тому всі сумніви і припущення стосовно наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення тлумачаться на його користь.
Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Аналізуючи досліджені під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про те, що висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 події та складу передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративного правопорушення, не підтверджуються зібраними та наявними у матеріалах справи доказами, приєднані до справи докази породжують сумніви у достовірності викладених у них фактів, та ґрунтуються на припущеннях - суб`єктивних даних відповідних посадових осіб, що у свою чергу, з огляду на вищенаведені норми та обставини, свідчить про відсутність події та складу адміністративного правопорушення.
Вищенаведені обставини в своїй сукупності свідчать і про те, що доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення достовірними доказами не спростовані, і матеріали справи не містять відомостей, які б давали підстави для сумнівів у достовірності цих доводів та пояснень сторони захисту, а тому керуючись принципом презумпції невинуватості, апеляційний суд при прийнятті судового рішення бере їх до уваги.
Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративного правопорушення, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, можливості збирання додаткових доказів у підтвердження факту скоєння правопорушення вичерпані, а апеляційним судом вжиті всі передбачені законом заходи для з`ясування обставин, що мали місце за участі ОСОБА_1 у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Приймаючи рішення про закриття провадження у справі апеляційний суд також зазначає, що: відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення вжиття заходів по встановленню осіб, які вчинили адміністративні правопорушення на транспорті, їх огляд та огляд транспортних засобів, складання протоколів про адміністративні правопорушення, з`ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, вилучення речей та документів (посвідчення водія та інших), покладаються на органи Національної поліції, їх територіальні підрозділи; відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; саме на відповідних посадових осіб поліції покладено доведення винуватості особи у вчиненні того чи іншого правопорушення на транспорті з точним дотриманням положень чинних нормативно-правових актів.
При прийнятті рішення апеляційний суд враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП щодо перегляду апеляційним судом справи в межах апеляційної скарги та не обмеження доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у скоєнні правопорушення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не є суб`єктивною думкою окремих посадових осіб і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Ільницький С. М., задовольнити.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 грудня 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Іван СТАН