Житомирський апеляційний суд
Справа №281/477/22 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л. А.
Категорія ст.173 КУпАП Доповідач Радченко С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Радченко С.В., за участі: особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , захисника Бугайова Миколи Вікторовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ДП «Лугинське ЛГ» на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 січня 2023 року, якою провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрито,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 січня 2023 року провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 16.11.2022 року близько 00.00 год. перебуваючи за адресою смт.Лугини, вул.Лісна, 17, пошкодив в`їзні ворота та вхідну хвіртку на території контори ДП "Лугинське лісове господарство", заподіявши своїми діями матеріальної шкоди та порушив громадський порядок, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді місцевого суду, ДП «Лугинське ЛГ» в особі голови комісії з припинення В.Угнівого, подало апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати, як незаконну, та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що судом першої інстанції не проведено відповідного аналізу та оцінки показань допитаних свідків. Крім того, при винесенні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції не в повній мірі та не всебічно дослідив матеріали справи і виніс неправильне рішення.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції представник апелянта не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Від голови комісії з припинення ДП «Лугинське ЛГ» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке не містить жодного посилання на поважність причини неприбуття у судове засідання, тому суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи на підставі положень частини шостої статті 294 КУпАП.

Заслухавши учасників справи, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За положеннями ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст.280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів, має містити дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Крім того, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається із матеріалів справи, наведені вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції та винесенні оскаржуваної постанови відносно ОСОБА_1 дотримані.

Так, положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну чи кримінальну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху, справи приватного обвинувачення, домашнє насильство тощо).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

До поняття "інші подібні дії" слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; гвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Хуліганство, як правопорушення, виключається за наявності таких умов: конфлікт має місце між знайомими, на ґрунті особистих неприязних відносин, тобто без мотивів явної неповаги до суспільства. У такому випадку дії сторін у конфлікті визнаються правопорушенням в залежності від шкоди, яка спричинена фактично та від передбачення кримінальної чи адміністративної відповідальності за спричинення такої шкоди.

За результатами апеляційної перевірки встановлено, що у справі відсутні належні докази порушення громадського порядку та спокою громадян з боку ОСОБА_1 за обставин встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 22.11.2022 року, ОСОБА_1 16.11.2022 року близько 00.00 год. перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , пошкодив в`їзні ворота та вхідну хвіртку на території контори ДП "Лугинське лісове господарство", чим своїми діями заподіяв матеріальної шкоди та порушив громадський порядок (а.с.2)

У відповідності до пояснень ОСОБА_1 він жодних хуліганських дій не вчиняв, нецензурно не виражалався, ворота не пошкоджував. Пояснив, що 16.11.2022 року вночі його не було вдома, оскільки ввечері того дня він залишив місце проживання і поїхав до бабусиного будинку, де пробув до ранку.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, судом першої інстанції були допитані свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які у повній мірі підтвердили показання ОСОБА_1 в частині, що останній був відсутній вдома та не міг вчинити дій, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_5 , за показаннями якого було складено протокол відносно ОСОБА_1 суду пояснив, що бачив вночі біля воріт когось, схожого на ОСОБА_1 , однак ближче підійти побоявся, зважаючи на відсутність електроенергії. При цьому підтвердив факт залишення ОСОБА_1 території ввечері.

Як вважає суд апеляційної інстанції, пояснення свідка ОСОБА_5 жодним чином не підтверджують причетність ОСОБА_1 до пошкодження майна лісгоспу при обставинах, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення в цілому та з матеріалів справи, зокрема, не вбачається жодних ознак, за якими можна інкримінувати виявлене пошкодження майна, як дії, вчинені з хуліганських спонукань.

Одночасно, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості збирати додаткові докази винності особи, оскільки це суперечить нормам та стандартам, встановленим рішеннями ЄСПЛ (зокрема, у справі «Малофєєва проти росії» («Malofeyeva v. russia»), рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищенаведені докази, що містяться в матеріалах провадження, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність належних, достатніх і переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували, що ОСОБА_1 16.11.2022 року близько 00.00 год. перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , вчинив дрібне хуліганство.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на необґрунтованість прийнятої у справі постанови про закриття провадження по адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ст.173 Кодексу КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд, вважає, що суд першої інстанції з достатньою повнотою провів судовий розгляд, викладені в постанові суду висновки, відповідають встановленим фактичним обставинам справи.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено. Оскаржена постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ДП «Лугинське ЛГ» залишити без задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 січня 2023 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко