Справа № 181/201/23
Провадження №3/181/108/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року смт. Межова

Суддя Межівського районного суду Дніпропетровської області Літвінова Л.Ф. з участю захисника - адвоката Макарова М.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла з ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, яка не працює, мешканка АДРЕСА_1 , притягнутої по ч.2 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2022 року ОСОБА_1 в порушення ст.150 Сімейного кодексу України, ухиляється від виконання обов`язків, передбачених чинним законодавством України, внаслідок чого не забезпечено необхідні умови проживання своїх малолітніх дітей, які були без нагляду матері, брудні та голодні.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнала.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Макаров М.В. у судовому засіданні надав заперечення на протокол про адміністративне правопорушення та пояснив, що акт обстеження було складено за відсутності самої ОСОБА_1 до якої у працівників органу опіки та піклування є неприязні відносини. Зауважує, що у справі відсутні достатні належні докази, які б доводили винуватість ОСОБА_1 по ч.2 ст.184 КУпАП, а складений протокол є необгрунтований та безпідставний. Просить закрити провадження у справі.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що коли у серпні 2022 року він допомагав ОСОБА_1 класти плиту для обпалення, то в будинку були сприятливі умови проживання.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що 22 грудня 2022 року вона допомагала ОСОБА_1 переносити дрова, згодом після остання повезла дитину до лікарні і в цей час приїхали працівники органу опіки. Додала, що діти ОСОБА_1 не голодують та мають охайний вигляд.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, доводи захисника, дослідивши матеріали справи оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280,256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП а саме: ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 16 січня 2022 року, довідкою про розгляд клопотання начальника ССД НСР, рапортом помічника чергового ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, актом обстеження умов проживання від 21 грудня 2022 року за яким вбачається незабезпечення ОСОБА_1 безпечних умов перебування за місцем проживання дітей, довідкою про склад сім`ї та довідками Межівського УСЗН про отримання допомоги на дітей.

Досліджені докази у своїй сукупності узгоджуються між собою та підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення з участю

ОСОБА_1 , а її заперечення про не вчинення порушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП суд розцінює як спосіб захисту, можливість уникнути відповідальності та можливого стягнення.

Слід зауважити, що суд також не бере до уваги доводи захисника - адвоката щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, так як такі повністю спростовуються наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами. Такі пояснення суд також розцінює як спосіб захисту з метою уникнення притягнення останньої до адміністративної відповідальності. Суд також констатує, що покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не вказують на конкретні будь-які відомі їм обставини справи, що підлягають установленню, а лише підтверджують спосіб життя ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ч.6 - батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Диспозиція ч.2 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей вчиненого повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Вказана норма є бланкетною, тобто у ній закріплюється лише загальні ознаки правила поведінки, тому обов`язковим є зазначення норми закону, яка визначає обов`язки щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, яку порушено суб`єктом обов`язків означеного вище правопорушення щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Між тим, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №318690 серед іншого зазначено інформацію щодо притягнення 16 серпня 2022 року по ч.1 ст.184 КУпАП ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності впродовж року за що Межівським районним судом винесено попередження.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП - ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей вчиненого повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Надавши оцінку обставинам справи, приходжу до таких висновків, особа, що притягається до адміністративної відповідальності вчинила дане правопорушення повторно протягом року, обтяжуючих обставин не встановлено, а тому вважаю за необхідне накласти стягнення у вигляді мінімального штрафу, передбаченого санкцією ч.2 ст.184 КУпАП, як найбільш доцільне і достатнє для виправлення.

Згідно з Перехідними положеннями Податкового кодексу України (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, яка й приймається для розрахунку розміру штрафу по призначеному стягненню.

Таким чином, для розрахунку розміру штрафу по призначеному покаранню суд за один неоподатковуваний мінімум доходів громадян приймає суму в розмірі 17 гривень.

Такої ж позиції дотримався Верховний Суд України під час винесення постанови від 01 жовтня 2015 року по справі №5-154кс15, що перебувала на розгляді судової палати у кримінальних справах цього суду.

Відповідно до Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з порушника стягується судовий збір, який станом на день винесення постанови складає 536,80 гривень.

Враховуючи вище викладене, на підставі ч.2 ст.184 КУпАП та, керуючись ст.ст.221, 249, 252, 283, ч.1 п.1 ст.284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, з наданням до суду квитанції у вказаний строк. У разі несплати штрафу, постанова звертається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, а з порушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятиста тридцяти шести) гривень 80 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Cуддя: Л. Ф. Літвінова