Справа № 188/191/23
Провадження № 3/188/181/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року смт. Петропавлівка

Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Ніколаєва І. К. розглянувши матеріали адміністративної справи що надійшли від ВП №4 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

рнокпп: НОМЕР_1 , проживаючого АДРЕСА_1

притягнутого до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 154870 від 13.02.2023 року вказано, що 13.02.2023 року о18годині 10 хвилин в смт. Петропавлівка по вул. Миру водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки Ваз 2106 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло,невиразна млява мова,почервоніння очей). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку водій відмовився, проводилася відео фіксація, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Правопорушник в судове засідання з`явився, надав пояснення про події які сталися 13.02.2023 року , та надав суду висновок КП « ДБКЛПД» ДОР підписаний лікарем з печатками де зазначено, що у ОСОБА_1 не виявлено ознак наркотичного сп`яніння, тому просить провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи суддя встановила, що

відповідно до інформації, що зазначена в протоколі від 13.02.2023 року серії ДПР 18 № 154870 від 13.02.2023 року, ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду у встановленому законом порядку в медичному закладі, що зафіксовано на боді камеру № 4696.

ОСОБА_1 отримавши направлення від працівників поліції добровільно звернувся до медичного закладу на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно наданого висновку КП « ДБКЛПД» ДОР № 35 було встановлено, що у ОСОБА_1 відсутні ознаки наркотичного сп`яніння .

Судом встановлено, що правопорушник ОСОБА_1 свою вину не визнає та стверджує, що у стані наркотичного сп`яніння, під час складання відносно нього протоколу, він не перебував, а поїхати відразу з працівниками поліції до лікарні він не міг через хворобу його дружини, яка чекала на ліки, але огляд він пройшов самостійно під час якого було підтверджено, що він не перебуав ні в алкогольному, ні у наркотичному сп`янінні. .

Вивчивши письмові докази суддя їх належними і допустимими такими, що доводять, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння .

Пункт 2.5-а) Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність за даною статтею настає:за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103, та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

Суддя дійшла висновку, що при складенні матеріалів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не зібрано переконливих доказів вини.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Таким чином, викладене надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вказує на відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 245, 268, 271, 280 КУпАП,суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя І. К. Ніколаєва