Справа № 538/629/23
Провадження № 3/538/326/23

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2023 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Цімбота Л.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, непрацюючого, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

26.02.2023 року о 20 год 53 хв в м. Заводське по вул. Польова біля буд. 9 водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував транспортним засобом Skoda Felicia д.н.з НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судові засідання, які призначалися неодноразово, ОСОБА_1 не з`являвся, хоча в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті» зазначив «Я ОСОБА_1 не згоден з протоколом, пояснення в суді». Судові повістки, що направлялися на його ім`я як на адресу, зазначену в протоколі, так і на адресу зареєстрованого місця проживання, поверталися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Про дати судових засідань інформація була відображена і на веб-сайті судової влади, зокрема, і про судове засідання призначене на 29.08.2023 р.

Згідно положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги доправ, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

З матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про факт складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та подальший розгляд справи в суді, і він міг безпосередньо і в суді з`ясувати рух справи.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

За таких обставин, коли особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була достеменно обізнана про складення протоколу, зазначала про бажання надавати пояснення в суді, проте не з`являлася, суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення у відсутність ОСОБА_1 .

Відповідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність за даною статтею настає зокрема і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Провина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 26.02.2023 року серії ААД № 346671,

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 147905 від 26.02.2023р,;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану - алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.02.2023 року,

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- відеозаписами, які маються на дисках в матеріалах справи, які є безперервними, на яких зафіксовано вчинення ОСОБА_1 26.02.2023 р. близько 20 год 50 хв адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та його відмова від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_3 від 30.06.2009 категорії А, В., що підтверджується відповідною довідкою .

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь її вини, вчинення адміністративного правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті, при керуванні джерелом підвищеної небезпеки, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Приймаючи таке рішення, здійснюючи оцінку наявних доказів, суддя зазначає наступне.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення слід визнати належним і допустимим доказом, незважаючи на неправильне зазначення в ньому прізвища особи, враховуючи інші докази, що додані до протоколу, та отримані судом під час розгляду справи, в їх сукупності.

При цьому суд враховує такі обставини:

- в протоколі про адміністративне правопорушення прізвище особи записано як « ОСОБА_2 »,

- з доданих відеозаписів вбачається, що особа, яку було зупинено, не пред`явила свій паспорт, хоча повинна була мати його з собою зважаючи на запроваджений воєнний стан, працівниками поліції встановлювалася особа з бази «Армор», де були записи по притягнення особи з прізвищем « ОСОБА_2 » до відповідальності, дата народження якого, збігалася з датою народження ОСОБА_1

- згідно інформації, що наявна на веб-сайті судової влади, відносно такої особи (з деякими відмінностями в окремих літерах прізвища), неодноразово складалися адміністративної матеріали, в тому числі і за ст.130 КУпАП,

- про те, що відносно нього вже складався адміністративний матеріал, однак результат розгляду в іншому суді йому невідомий, ОСОБА_1 повідомляв і працівникам поліції, що зафіксовано на відеозаписі,

- в протоколі про адміністративне у відповідній графі він записав «Я ОСОБА_1 не згоден з протоколом, пояснення в суді.», натомість в графі «зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав (ла), внесені про мене дані - правильні» - підпису не поставив.

Такі дії ОСОБА_1 , на думку суду, свідчать про намагання уникнути в черговий раз адміністративної відповідальності шляхом унеможливлення виконання постанови суду про накладення стягнення, в разі неправильного зазначення в ній прізвища особи.

Крім того, суд звертає увагу, що для з`ясування правильного дійсного прізвища та місця проживання особи, судом робились запити як за місцем проживання, зазначеним особою при складанні в протоколі, так і за адресою, що була відображена в базі «Армор» , а також запит до Головного сервісного центру МВС для отримання інформації про те, на чиє саме ім`я видавалось посвідчення.

Так, згідно повідомлення Заводської міської ради від 25.04.2023 р. « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстований по АДРЕСА_1 », а згідно повідомлення Головного сервісного центру МВС від 19.06.2023 р - «на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , було видано посвідчення водія НОМЕР_3 від 30.06.2009 р. на право керування транспортними засобами категорій А, В; на ім`я ОСОБА_3 посвідчення водія не видавалося».

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи викладене, виходячи з положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 30, 40-1, 130, 221, 283-284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Лохвицького

районного суду Л.Г.Цімбота