Справа № 944/6255/22
Провадження №3/944/369/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2023 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Колтун Ю.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

12 листопада 2022 року о 00 годині 40 хвилин в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краківець», територія Яворівської ОТГ Яворівського району Львівської області, під час проходження прикордонного контролю на в`їзд в Україну з Республіки Польща була виявлена особа, яка пред`явила на паспортний контроль паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 виданий 05 квітня 2018 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В процесі перевірки документів відносно даного громадянина відбулося спрацювання бази даних «Ризик-Перетин» та виявлено відсутність відомостей в БД ПТК АПК «Гарт 1/П». Даний громадянин пояснив наступне, що 06 березня 2022 року перетнув кордон України в пункті пропуску «Кельменці» в Республіку Молдова, по свідоцтву про народження громадянина Азербайджанської Республіки № НОМЕР_2 видане на установча дані громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про громадянство України» у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України. Даним фактом вищевказаний громадянин порушив вимоги ст. ст. 2,3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п,2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, тобто здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України без відповідних документів, вчинивши правопорушення відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 204-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак його представник адвокат Гулієв І.М. брав участь в судовому засіданні в режимі відео конференції та пояснив наступне. Відповідно до правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ від 27.01.1995 №57, свідоцтво про народження не визначено, як документ, який дає право на виїзд за межі України дорослій людині, яка досягла 18-ти річного віку.Тобто, ОСОБА_1 , якому на момент виїзду за кордон було 32 роки, ніяким чином не міг виїхати за кордон по свідоцтву про народження, так як цей документ не дає такого права. Той факт, що працівник прикордонної служби його пропустив через кордон України 06.0.3.2022 спростовує їх версію про виїзд з «свідоцтвом про народження». Також наголосив, що в свідоцтві про народження, виданих в Україні або виданих ще під час радянського союзу немає жодної інформації про громадянство особи. Тобто, в свідоцтві про народження неможливо встановити громадянство особи, яка досягла 18-ти років, так як в цьому документі немає графи «громадянство дитини» і така інформація не міститься. Зазначив, що відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбачена ч.1 ст. 204-1 КУпАП, жодних доказів вчинення зазначеного адміністративного правопорушення немає, а протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не є доказом його вини. Вказує, що в базі даних особа, на яку спрацювала «ризик-перетин» має анкетні дані на ім`я « ОСОБА_3 », але у його клієнта інші анкетні дані, а саме: «GULIIEV SANAN», тобто це різні люди з різними анкетними даними. Також вказує, що ОСОБА_1 не підписував своїм підписом жодні заяви та пояснення. Враховуючи викладене просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши думку адвоката, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі обставини у сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

У підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення до протоколу ЗхРУ №283703 від 12.11.2022 додано рапорти інспекторів прикордонної служби від 12.11.2022; довідку-витяг бази даних «Гарт-5», письмові пояснення ОСОБА_1 .

Санкція ч.1 ст.204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до вимог ст.9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Зазначена норма закону встановлює порядок перетину державного кордону України громадянами України.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 перетнув кордон України в пункті пропуску «Кельменці» в Республіку Молдова, по свідоцтву про народження.

Згідно ч. 2 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну», документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). Отже, ОСОБА_1 не міг перетнути державний кордон по вказаному свідоцтву про народження, а перетнув кордон на виїзд з України в Республіку Молдова, надавши інспектору прикордонної служби паспорт громадянина України для виїзду за кордон, який є необхідним документом, який передбачений законом, для виїзду за кордон, про що свідчить проставлена інспектором прикордонної служби відмітка у паспорті ОСОБА_1 .

Згідно із вимогами ст.245, 252, 280 КУпАП під час провадження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст.204-1 КУпАП, під час розгляду адміністративної справи в суді не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, суд оцінює критично з наведених вище обставин.

З огляду на наведене, а також положення статті 62 Конституції України, суд приходить до висновку, що не доведено належними та допустимими доказами наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 204-1 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.204-1, 247, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.М.Колтун