Справа № 390/59/23
Провадження № 3-в/390/1/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2023 р.Суддя Кіровоградського районного суду Кіровоградської області Бойко І.А., розглянувши подання начальника Кропивницького РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області Мірошника О.С. відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 30.12.2020 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП , та до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді 120 (сто двадцяти) годин суспільно корисних робіт,

про звільнення від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Кропивницького РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області Мірошник О.С. звернувся до суду з поданням, в якому просить суд звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Своє подання обгрунтовує тим, що на виконання постанови Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 30.12.2020 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, Кропивницьким РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області були зроблені всі необхідні заходи для виконання ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, однак останній тривалий час не приступав до виконання адміністративного стягнення з об`єктивних причин.

Оскільки з дня набрання постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 30.12.2020 пройшло більше двох років, вказана постанова суду залишається невиконаною з об`єктивних причин, то, відповідно ст. 80 КК України, ст. 304, 305 КУпАП, просить звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання судового рішення.

Представник Кропивницького РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області та ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили.

Суд, дослідивши обґрунтування поданого клопотання та матеріали особової справи № 02/2021, вважає, що подання підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Судом встановлено, що постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 30.12.2020 ОСОБА_1 визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, та до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

Вищевказана постанова суду набрала законної сили 11.01.2021.

Статтею 298 КУпАП передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно ч.1, 4. ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову, а відповідно до ч. 1 ст. 300 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 1 ст. 325-1 КУпАП передбачено, що постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт надсилається на виконання органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, не пізніше дня, наступного за днем набрання постановою законної сили.

Чинний КУпАП є законом, який поєднує норми матеріального та процесуального права, охоплює всі сфери суспільно-економічного життя.

При цьому, КУпАП містить ряд колізійних норм та норм, які не можуть бути виконані через відсутність механізму їх реалізації.

Зокрема, стадія виконання постанови про накладення адміністративних стягнень є заключною і, зазвичай, проходить у два етапи: 1) звернення постанови до виконання; 2) безпосереднє виконання постанови про накладення адміністративних стягнень.

Виходячи із змісту ст. 303 КУпАП, під зверненням постанови до виконання слід розуміти своєчасне (не пізніше, ніж через три місяці з дня її винесення) направлення постанови до органу, на який, відповідно до законодавства України, покладений обов`язок щодо виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення, у даному випадку до органу пробації, і визнається єдиним юридичним фактом, який має значення для встановлення, чи підлягає постанова виконанню, незалежно від того, чи розпочато безпосереднє (реальне) виконання цієї постанови.

Кіровоградським районним судом Кіровоградської області були дотримані вимоги ст.303 КУпАП, та постанова суду від 30.12.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП була звернута до виконання 18.01.2021.

Безпосереднє виконання постанов про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт, відповідно до ст.325-1 КУпАП, забезпечує орган пробації.

19.01.2021 вказана постанова була прийнята до виконання Кропивницьким РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод справи про адміністративні правопорушення належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії ст. 6 вказаної Конвенції.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст.9 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

ЄСПЛ, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення КУпАП не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення. Разом з тим, такі строки передбачені КК України.

Так, стаття 80 КК України регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до вказаних правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми статті 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

За змістом ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі; 3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин; 4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин; 5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин. Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання, і відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідно до принципу верховенства права давність виконання постанови судді про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт згідно норм КУпАП не може тривати довше, ніж давність виконання обвинувального вироку суду за КК України, який передбачає, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом 2 років у разі засудження особи до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

За таких обставин, строк давності виконання постанови судді про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт не повинен перевищувати двох років.

Постанова Кіровоградського районного суду від 30.12.2020 у справі № 390/1480/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП станом на дату надходження подання 17.01.2023 не виконана.

Суд враховує також і відсутність у матеріалах справи відомостей про ухилення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт.

Таким чином, наявні підстави для звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення за постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 30.12.2020 у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.2, 283, 287, 298-305 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування адміністративного стягнення, накладеного постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 30.12.2020 у справі № 390/1480/20 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.А. Бойко