Номер провадження: 33/813/88/23
Головуючий у першій інстанції Щербіна А. В.
Доповідач Пузанова Л. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Пузанової Л.В., секретар судового засідання Зейналова А.Ф.к., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Одесі апеляційну скаргу адвоката Пилаєвої Вікторії Володимирівни, діючої від імені ОСОБА_1 , на постанову судді Київського районного суду міста Одеси від 30 листопада 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173КУпАП, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2022 року провадження у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, закрито на підставі частини другої статті 284 КУпАП та матеріали передано начальнику Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області для вирішення питання про відкриття кримінального провадження.

Згідно із зазначеною постановою відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №541846, складеного 03 листопада 2022 року відносно ОСОБА_1 , останній 29 жовтня 2022 року о 15:40 годині за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 15 (9-лінія), в результаті конфлікту з сусідкою висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду адвокат Пилаєва В.В., діючи від імені ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та ухвалити нове судове рішення, яким закрити провадження у справі в порядку частини першої статті 247 КУпАП через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказала, що суд помилково, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 129 КК України, не звернув уваги на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено через 5 днів після події, на яку ОСОБА_2 вказує у своїй заяві, стверджуючи про вчинення ОСОБА_1 щодо неї правопорушення. Зміст цієї заяви щодо обставин вчинення правопорушення не відповідає змісту протоколу, який не містить відомостей щодо порушення ОСОБА_1 громадського порядку і спокою громадян.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Пилаєва В.В. до суду апеляційної інстанції не з`явилися, в апеляційній скарзі просили справу розглядати без їх участі (а. с. 39).

Відповідно до частини шостої статті 294 КУпАП, на стадії апеляційного перегляду справи, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення осіб.

Оскільки особа, яка подала апеляційну скаргу, належно повідомлена про дату, час і місце судового засідання та із заявою про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не зверталася, апеляційний суд вважає можливим розглядати справу у її відсутність.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень статті1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За приписами статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до приписів статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Якщо при розгляді справи суддя прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування (частина перша статті 253 КУпАП), а згідно з частинами першою та другою статті 284 КупАП суддя виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі частини другої статті 284 КУпАП, а матеріали справи - переданню начальнику Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області для вирішення питання про відкриття кримінального провадження.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 29 жовтня 2022 року о 15:40 годині за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 15 (9-лінія), в результаті конфлікту з сусідкою ОСОБА_2 висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував.

Потерпіла ОСОБА_2 як під час складення протоколу про адміністративне правопорушення так і під час розгляду справи в суді першої інстанції підтвердила наведені обставини та пояснила, що погрози ОСОБА_1 щодо її вбивства та вбивства її родичів сприйняла реально, а тому за вказаним фактом звернулась до органів поліції.

Із заяви ОСОБА_2 на ім`я начальника Одеського районного управління поліції ГУНП в Одеській області від 31.10.2022 року вбачається, що її звернення до правоохоронних органів стосувалося неправомірних дій її сусіда ОСОБА_3 , які полягали у погрожуванні фізичною розправою щодо неї та її родини, пошкодженні належного їй майна.

Також зазначила, що наведені дії були обумовлені особистими неприязними стосунками сусіда, на думку якого вона свердлом робила дірки у його вуличному баку для відстою води.

За наведеною заявою органи поліції здійснили перевірку, в результаті якої відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП.

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також морально-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Адміністративно каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці охоронювані законом цінності. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як правопорушення проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти.

З урахуванням зазначеного дії, що супроводжувалися, зокрема заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за нормами, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 173 КУпАП обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього правопорушення у виді порушення громадського порядку і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Враховуючи, що судом достеменно встановлено, що мотивом для конфлікту, що виник між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , були особисті неприязні стосунки, а не явна неповага до суспільства з боку ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у цьому конфлікті такої необхідної складової правопорушення,передбаченого статтею 173 КУпАП, як наявність вини у формі прямого чи непрямого умислу на порушення саме громадського порядку, а такі дії мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 129 КК України - погроза вбивством, та вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано та з дотриманням положень частини другої статті 284 КУпАП закрив провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах спарви доказів вчинення ОСОБА_1 будь-яких протиправних дій, зокрема висловлювання погроз фізичною розправою, відносно ОСОБА_2 , апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки КУпАП не вимагає, щоб на момент направлення матеріалів прокурору або органу досудового розслідування, суд з достовірністю встановив усі елементи складу злочину, для ініціювання питання про проведення досудового слідства достатньо наявності в діях особи, яка притягається до відповідальності ознак кримінального правопорушення.

Отже, сам факт наявності в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 129 КК України буде перевірятись у кримінальному провадженні та в залежності від установлених обставин, цьому буде надана правова оцінка компетентною службовою особою.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування або зміни не встановлено, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_4 , яка представляє інтереси ОСОБА_1 , задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Пилаєвої Вікторії Володимирівни, діючої від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду міста Одеси від 30 листопада 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду Л. В. Пузанова

Повний текст постанови складено 26 січня 2023 року

Суддя Л.В. Пузанова