Справа №: 343/1934/23
Провадження №: 3/0343/802/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2023 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Монташевич С.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 з терміном дії з 17.06.2022 по 17.06.2052 (категорії В - з 25.01.2020), українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності притягувався 31.07.2023 за ч. 1 ст. 126 КУпАП,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Правопорушення вчинено при таких обставинах:

31 липня 2023 року о 23:04 год у м. Долина по вул. Обліски, 81 Калуського району Івано-Франківської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Volkswagen Golf", д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення:

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 10), яке отримано, про що свідчить відповідна розписка (а.с. 17), а також шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному сайті "Судова влада України" (а.с. 13).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, та максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зокрема, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (пункт 69).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Таким чином, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді й утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені Законом для прискорення процедури слухання.

Однак ОСОБА_1 , знаючи, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, повідомлення про виклик до суду не отримував (не забирав з поштового відділення), у зв`язку з чим таке повернулось з відміткою "за терміном зберігання", в подальшому, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, як на сайті "Судової влади України", так і шляхом направлення повторного рекомендованого повідомлення, яке він отримав, до суду не з`явився, причин неявки не повідомив, жодних клопотань не подав, що свідчить про його свідоме ухилення від явки в судове засідання та нехтування своїми обов`язками.

Враховуючи вищезазначені обставини та вимоги ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності

ОСОБА_1 . Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозаписи:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення у судове засідання надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 252160 від 31.07.2023, в якому викладена суть адміністративного правопорушення. У ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ТЗ 008843. Автомобіль передано на керування ОСОБА_2 . З протоколом ОСОБА_1 ознайомлений, що підтвердив своїм підписом, а також виклав пояснення: "Вживав наркотичні засоби 3 дні назад, вину визнаю, в медичний заклад їхати відмовляюся" (а.с. 1);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у КНП "Калуська ЦРЛ", складене о 23:06 год 31.07.2023 у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 поліцейським ознаками сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей. У графі «Результат огляду» вказано «не проводився (відмовився)». У графі "Особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив (відмовився)" наявне підкреслення про відмову та підпис особи, яка відмовилась проїхати у лікувальний заклад (а.с. 2);

- відеозапис на оптичному диску DVD-R 16х4,7GB (а.с. 6), на якому міститься чотири відеозаписи:

на відеозаписі 0000000__0008 з датою 31.07.2023 о 23:04 зафіксовано рух транспортного засобу марки "Volkswagen Golf", який скочується та зупиняється. Мотор та фари увімкнені. За його кермом сидить водій, до якого підходить працівник поліції та просить надати документи, з яких встановлено особу ОСОБА_1 . Поліцейські проводять огляд автомобіля та його пасажирів на наявність заборонених предметів. Водія запитують, чи вживав він наркотичні засоби, що він заперечує, однак з бази даних встановлено, що його було притягнуто до відповідальності за порушення у сфері обігу наркотичних засобів, тому запропоновано пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у наркодиспансері (23:16:36). ОСОБА_1 погодився (23:16:43), при цьому вказав, "що вживав відносно недавно" (23:17:04). Інспектор роз`яснив також, що водій має право відмовитися від проходження такого огляду, що прирівнюватиметься до перебування у стані наркотичного сп`яніння. Поліцейський знову пропонує проїхати у медичний заклад для проходження тесту на факт перебування у стані наркотичного сп`яніння (23:17:42) та вказує, що причиною зупинки є часткове підсвічування номерних знаків у темну пору доби;

на відеозаписі 0000000_ продовжено фіксування, під час якого поліцейський оформляє постанову та роздруковує її. Після цього він пропонує ОСОБА_1 проїхати у медичний заклад для проходження огляду на факт вживання наркотичних засобів та вказує на можливість відмовитися від такого (23:24:35-23:24:46), повідомляє про складену відносно нього постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а також роз`яснює зміст ст. 63 Конституції України, право користуватися юридичною допомогою. Водій розпитує, яке покарання передбачено за керування у стані наркотичного сп`яніння, вказує, що "вживав кілька днів тому". Після цього йому вкотре інспектор поліції пропонує проїхати у медичний заклад, від чого ОСОБА_1 відмовився (23:30:19). Отримавши відмову, інспектор повідомив про складення відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, відмовився проїхати у лікувальний заклад для проходження відповідного огляду. Поліцейські у присутності водія складають адмінматеріали;

на відеозаписі 0000000__0010 продовжено фіксування складення адмінматеріалів, під час чого ОСОБА_1 будь-яких заперечень не висловлює. Його ознайомлюють зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, в якому він розписується та власноруч викладає пояснення, що вживав наркотичні засоби три дні назад, вину визнає, їхати у медичний завлад відмовляється. Йому вручають копію протоколу та тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Розписується ОСОБА_1 і в направленні у лікувальний заклад;

на відеозаписі 0000000__0011 продовжено фіксування, під час якого транспортний засіб передано ОСОБА_3 .

Відеозаписи на диску є послідовними та записані у хронологічнному порядку. Рух транспортного засобу та процедура огляду водія (відмови від проходження такого огляду) на стан наркотичного сп`яніння зафіксовані на бодікамеру.

V. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно із п. 12 розділу II Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (тобто ознаками наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 Порядку, саме поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Тобто у разі виявлення поліцейським ознак наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу, він повинен прийняти відповідні заходи для того, щоб провести медичний огляд водія на стан сп`яніння та пересвідчитись в тому, що водій не перебуває у стані сп`яніння та може продовжити керувати транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом водієм, який перебуває у стані наркотичного сп`яніння є правопорушенням, яке може привести до особливо тяжких наслідків та повинне бути негайно припинене.

Зі змісту переглянутого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування з водієм у інспектора виникла підозра про його перебування в стані наркотичного сп`яніння, тому останньому було кілька раз запропоновано пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, від чого водій відмовився, наслідки чого йому також роз`яснили.

Суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.

Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений з тим, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто йому було відомо про поставлене у провину правопорушення. Йому були роз`яснені його права, а також наслідки відмови від проходження такого огляду.

Наявний у матеріалах справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи, що судом не встановлено недотримання працівником поліції вимог ст. 254, 255, 256 КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, пропонування пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та фіксація відмови ОСОБА_1 від нього були проведені працівниками поліції з дотриманням процедури, суддя, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу цієї постанови щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, на вимогу поліцейського відмовився пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу.

Обставин, які пом`якшують та які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає за необхідне застосувати до нього стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

V. Розподіл судових витрат:

відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст. 38, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) -899998; рахунок отримувача № UA0026001; код класифікації доходів бюджету -22030106) судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: С.М.Монташевич