Справа № 303/3638/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.03.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Сідуна В. М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/357/22, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Сідуна В. М. на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.04.2022.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496, 20 грн.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 235606 від 17.04.2021 та постанови судді від 15.04.2022 вбачається, що ОСОБА_1 о 08 год 35 хв 17.04.2021 по вул. Горького в с. Обава Мукачівського району, керував автомобілем марки «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Сідун В. М. просить скасувати постанову суду від 15. 04.2022 та закрити провадження у справі. Вважає, що постанову винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суд не відповідають фактичним обставинам справи. Заперечує факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, оскільки в день події ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння і відсутні належні та допустимі докази, які б доводили протилежне. 17.04.2022 ОСОБА_1 разом зі свої товаришем ОСОБА_3 приїхав щоб забрати свій автомобіль, який напередодні був залишений ним на узбіччі дороги, через пробиту шину. У цей час до них під`їхали працівники поліції, які висунули ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився з умовою пройти такий огляд у лікарні. Однак працівники поліції вмовили його попередньо освідуватись на місці зупинки, на що він дав згоду, але побачивши позитивний результат категорично заперечив факт перебування у стані сп`яніння та вимагав повторного огляду у лікарні. Разом з тим, працівники поліції відмовились забезпечити йому огляд

-2-

на стан сп`яніння у медичній установі та склали протокол про адміністративне правопорушення. Під час складання протоколу свідки присутні не були. Також зазначає, що у той же день, в межах двогодинного часу ОСОБА_1 з власної ініціативи пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у Мукачівській ЦРЛ, де було спростовано факт перебування його у стані алкогольного сп`яніння, однак суд безпідставно не взяв до уваги даний висновок лікаря. Матеріали справи не місять доказів про те, що у вказаний в протоколі час ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції. Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що дані свідка ОСОБА_4 зазначені неправильно, що взагалі ставить під сумнів існування такої особи. Суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про допит свідків, які зазначені у протоколі, в той же час відобразив у постанові покази працівників поліції, які судом не допитувались та захист не ініціював питання їх виклику та допиту.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Сідуна В. М., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

-3-

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 087403 від 26.04.2021, зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 235606 від 17.04.2021, водій ОСОБА_1 17.04.2021 о 08 год 35 хв по вул. Горького в с. Обава Мукачівського району, керував автомобілем марки «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, зі згоди водія, проводився із застосуванням приладу «Драгер». Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимогу пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП стверджується роздруківкою приладу «Драгер» 6810 ARCD 0552 від 17.04.2021 для визначення наявності у видихуваному повітрі ОСОБА_1 вмісту алкоголю, з якого вбачається про наявність 0,45 % алкоголю у видихуваному повітрі; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат тестування на алкоголь проведеного за допомогою технічного засобу «Драгер», відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (0,45 проміле) та іншими матеріалами справи.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника-адвоката Сідуна В. М. в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необґрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів про порушення інспектором сектору превенції Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області Щербей М. І. законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 235606 від 17.04.2021 складено у відповідності до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 чи його захисник оскаржували дії працівників поліції щодо складання відносно ОСОБА_1 протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.

Також не встановлено під час розгляду справи апеляційним судом і яких-небудь даних про те, що у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були свідками при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 , були підстави для його обмови, на такі дані також, не вказується і в апеляційній скарзі.

-4-

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, апеляційний суд відхиляє як такі, що не підтверджені будь-якими доказами й спростовані показами допитаних в судовому засіданні поліцейських ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Так, допитаний судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що 17.04.2021 він складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 .

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що разом з поліцейськими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 патрулювали між селами Чинадієво та Обава Мукачівського району. Підтвердив, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Opel Vectra», пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу за результатами якого у нього встановлено стан алкогольного сп`яніння.

Аналогічні обставини підтвердив в судовому засіданні й свідок ОСОБА_8 , який також ствердив факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Посилання сторони захисту у апеляційній скарзі на те, що працівники поліції відмовились забезпечити ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння у медичній установі не знайшли своє підтвердження з огляду на таке.

Частиною 3 статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

З наведено убачається, що особа доставляється до медичного закладу для проходження огляду у випадку незгоди на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Як слідує з показів допитаного в судовому засіданні поліцейського ОСОБА_6 ,ОСОБА_1 пройшов на місці огляд на стан сп`яніння з використанням технічного засобу «Драгер», відповідно до якого останній перебував у стані алкогольного сп`яніння (0,45 проміле), оскільки ОСОБА_1 заперечив результат огляду, останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, однак останній відмовився.

Посилання захисника на те, що у той же день, в межах двогодинного часу ОСОБА_1 з власної ініціативи пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у Мукачівській ЦРЛ, чим спростовано факт перебування його у стані алкогольного сп`яніння, не заслуговують на увагу, оскільки Інструкцією № 1452/735 від 09.11.2015 чітко визначено порядок і строки проведення відповідного огляду. Так, пунктом 9 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. З наведеного слідує, що доставка особи для проходження огляду здійснюється поліцейським, а не самостійно особою. З протоколу медичного освідування слідує, що огляд ОСОБА_1

-5-

на стан сп`яніння хоч проведено з дотриманням відведеного для цього двогодинного проміжку часу з моменту виявлення відповідних підстав, однак без присутності поліцейського, отже цей огляд на підставі ч. 5 ст. 266 КУпАП вважається недійсним та не може бути враховано при розгляді справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що суддя не допитав свідків не заслуговують на увагу, у зв`язку з тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП стверджується наведеними письмовими доказами, достовірність яких не викликає сумнівів, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи, а тому те, що в судовому засіданні не допитано свідків у справі, не вплинуло на правильність висновків суду.

Згідно ч. 1 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі, тобто виклик в судове засідання свідків є правом суду, а не обов`язком, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не допитано свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є неспроможними.

Крім того, за клопотанням ОСОБА_1 суд першої інстанції викликав свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судові засідання, однак дані свідки в судове засідання з`явились.

Доводи про невірне зазначення прізвища свідка ОСОБА_4 жодним доказом не підтверджено та не свідчить про недопустимість чи незаконність складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

Стосовно інших доводів апеляційної скарги, то вони також не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Таким чином, наявні у справі докази, яким суддя першої інстанції надав належну оцінку, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

Також судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.

-6-

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, а саме, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, таке порушення Правил дорожнього руху України, є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

При цьому, апеляційний суд враховує, що в рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29. 06. 2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10. 2008) Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 відповідає характеру вчиненого правопорушення, встановлене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для його зміни не вбачається.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що правопорушником не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Сідуна В. М. залишити без задоволення, а постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.04.2022 щодо ОСОБА_9 , - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя