Справа № 171/1902/22
Провадження № 3/177/191/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 лютого 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Строгова Г.Г., за участю секретаря судового засідання Сотнікової А.І., прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Чумака О.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Уманець Б.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Апостолово Дніпропетровської області, громадянин України, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює фізичною особою підприємцем, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи депутатом Апостолівської міської ради VIII скликання, повноваження якого визнано відповідно до рішення І сесії Апостолівської міської ради VIII скликання № 1 від 10.11.2020 року, відповідно до п.п. «б» п. 1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень та правопорушень пов`язаних з корупцією.

04.02.2021, ОСОБА_1 , будучи депутатом Апостолівської міської ради VIII скликання, маючи приватний немайновий інтерес, зумовлений позаслужбовими особистими стосунками з Апостолівським міським головою ОСОБА_2 , відповідно маючи реальний конфлікт інтересів, в приміщенні Апостолівської міської ради за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Апостолове, вул. Центральна, буд. 65, під час пленарного засідання 6 сесії Апостолівської міської ради VIII скликання, в ході якого під номером 27 порядку денного розглядалося питання «Про оплату праці міського голови на 2021 рік», після доповіді начальника фінансового управління виконкому Апостолівської міської ради та поставлення на голосування даного питання, ОСОБА_1 , в порушення вимог ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», скоїв дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме проголосував «за» на пленарному засіданні під час розгляду питання «Про оплату праці міського голови на 2021 рік», з яким у нього існували позаслужбові особисті стосунки, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією.

Зазначені дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме, вчинення дій чи прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №772, 23.12.2021, ОСОБА_1 , будучи депутатом Апостолівської міської ради, в приміщенні Апостолівської міської ради за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Апостолове, вул. Центральна, буд. 65, під час пленарного засідання 28 сесії Апостолівської міської ради VIII скликання, в ході якого під номером 22 порядку денного розглядалося питання «Про внесення змін до рішення Апостолівської міської ради №642-22/VIII «Про затвердження Положення про преміювання працівників виконавчого комітету Апостолівської міської ради», після доповіді та поставлення на голосування даного питання, ОСОБА_1 у порушення вимог ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» публічно не повідомив колегіальний орган в особі Апостолівської міської ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів на пленарному засіданні сесії під час розгляду питання «Про внесення змін до рішення Апостолівської міської ради №642-22/VIII «Про затвердження Положення про преміювання працівників виконавчого комітету Апостолівської міської ради», яким передбачалося преміювати міського голову ОСОБА_3 щомісяця в розмірі 200% до посадового окладу з урахуванням встановлених надбавок і доплат, з яким у нього існували позаслужбові особисті стосунки, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією.

Зазначені дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а саме, неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Захисником ОСОБА_1 - Уманець Б.Б. в судовому засіданні заявлено клопотання про об`єднання в одне провадження справ про розгляд протоколів про адміністративне правопорушення, складених відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172 -7 КУпАП та ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

Суддя, дослідивши клопотання, вислухавши думку прокурора, ОСОБА_1 які не заперечували проти задоволення клопотання, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

У відповідності до вимог «Інструкції у місцевих та апеляційних судах» затвердженої наказом Державної судової адміністрації 20.08.2019 року у разі об`єднання справ про адміністративні правопорушення в одну справу об`єднаній справі присвоюється номер тієї справи, яка надійшла до суду першою.

Таким чином, суддя вважає за можливе задовольнити клопотання захисника, та об`єднати в одне провадження справи №177/1902/22 (провадження №3/177/191/23), справи № 177/1908/22 (провадження №3/177/189/23) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП присвоївши єдиний номер - справа №177/1902/22, провадження №3/177/191/23.

У судовому засіданні прокурор Криворізької східної окружної прокуратури Чумак О.М. просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, при цьому зазначив, що діями ОСОБА_1 порушено вимоги Закону України «Про запобігання корупції» і матеріали справи містять належні і достатні докази для встановлення цього факту.

ОСОБА_1 у ході судового засідання, відповідно до положень ст. 63 Конституції України, відмовився надавати показання.

Захисник ОСОБА_1 - Уманець Б.Б. в судовому засідання подала клопотання про закриття провадження по справі, у зв`язку з невідповідністю дійсності обставин викладених у протоколах, відсутністю об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушень передбачених ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП. Вказувала, що для кваліфікації рішення таким, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно встановити наявність факту приватного інтересу, наявності суперечності між приватним інтересом та представницькими повноваженнями, наявність повноважень на прийняття рішення та наявності факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Вважала, що вказані обставини перед судом не доведено. Також вказувала, що висновки щодо вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів ґрунтуються на недопустимих доказах, оскільки докази «дружніх стосунків» між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджені матеріалами негласних слідчих дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж у період з 08.11.2021 по 22.12.2021, проведених у кримінальному провадженні № 0000569 від 01.10.2021, тобто кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , за відсутності даних про проведення НСРД відносно ОСОБА_1 . Зміст їх розмов не стосується даного кримінального провадження. Вважала, що отримані відомості не стосуються кримінального провадження, а тому мали бути знищені. Вказувала про неможливість використання як доказу в справах про адміністративні правопорушення результатів НСРД, ненадання документів, що стали підставою проведення НСРД. Також вказувала про вільне тлумачення змісту розмов між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які не свідчили про наявність у ОСОБА_1 конфлікту інтересів. Зазначала про відсутність доказів наявності у ОСОБА_1 приватного інтересу та реального конфлікту інтересів при голосуванні за рішення 04.02.2021, оскільки дані НСРД стосуються періоду 08.11.2021-22.12.2021. Крім цього, захисник вказувала на сплив строків визначених ст. 38 КУпАП.

Заслухавши думку прокурора, захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП суддя зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Водночас стаття 280 КУпАП покладає обов`язок на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Згідно із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Під час судового розгляду встановлено, що відповідно до рішення І сесії Апостолівської міської ради VIII скликання № 1 від 10.11.2020 визнано повноваження депутатів Апостолівської міської ради VIII скликання, в тому числі депутата ОСОБА_1 .

Відповідно до рішенням № 2 від 10.11.2020 І сесії Апостолівської міської ради VIII скликання «Про початок повноважень Апостолівського міського голови Криворізького району Дніпропетровської області», ОСОБА_5 склав присягу посадової особи органу місцевого самоврядування та вступив на посаду Апостолівського міського голови.

За змістом ч.1 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», повноваження депутата ради починаються з моменту офіційного оголошення відповідною територіальною виборчою комісією на сесії ради рішення про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів і закінчуються в день першої сесії ради нового скликання.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради зобов`язаний , серед іншого, додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів.

Згідно ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого умислу. Вчинення діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності за цією статтею.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх настання (прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел) (ст.10 КУпАП).

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 172-7 КУпАП відповідальність наступає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

При цьому, відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно роз`яснень, наданих ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. З листа № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017, щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією, аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково- правових експертиз при Інституті держави і права ім. В. М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, виконаного на замовлення адвоката Ульянова Р. А., щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто, відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення. Так, депутати місцевих рад, які, крім конституційних гарантій, закріплених уст. 38 Конституції України, з огляду на проведений аналіз ч. 1ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч. 1 ст.8, ч. 1 ст. 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», користуються ухвальним голосом з усіх питань, що розглядаються на засіданнях рад та їх органів, до складу яких вони входять, мають право обирати і бути обраними до органів відповідної ради. Тобто до інтересів представницьких повноважень відноситься голосування на сесіях міської ради, обирання та обрання до органів відповідної ради.

наявність повноважень на прийняття рішення. Так, відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є, крім іншого, утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу. Згідно ст. 43 цього Закону виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання, як обрання голови ради, відповідно, заступника голови районної ради та першого заступника, заступника голови обласної ради, звільнення їх з посади; утворення, обрання і ліквідація постійних та інших комісій ради, зміна їх складу, обрання голів комісій; утворення президії (колегії) ради, затвердження положення про неї тощо.

наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Беручи до уваги визначення поняття «реальний конфлікт інтересів», згідно з яким він можливий при прийнятті рішення, а також роль окремої особи при прийнятті рішення колегіальним органом, ВССУ констатує, що голосування окремою особою само по собі не може створювати безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між її діями та юридичними наслідками у формі прийнятого рішення колегіальним органом. Те саме стосується й осіб, які здійснюють представницькі повноваження. Згідно з п. З ч. 1ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу, внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск є виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад, тобто виборного колегіального органу, який наділений правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 19, ч.1 ст. 20 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад», ч.4, 6 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» депутат місцевої ради зобов`язаний брати участь у роботі сесій ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано, користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 35-1 ЗУ «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

У разі, якщо неучасть особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом (абз. З ч. 1ст. 35-1 ЗУ «Про запобігання корупції»).

На сесіях місцевої ради депутати місцевої ради на основі колективного і вільного обговорення розглядають і вирішують питання, віднесені до відання відповідної ради.

Волевиявлення депутата місцевої ради щодо прийняття рішення у складі колегіального органу міської ради не може бути підставою для встановлення наявності в його діях конфлікту інтересів.

Для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення № 772 від 28.11.2022 , зазначено, що згідно з порядком денним протоколу пленарного засідання 28 сесії Апостолівської міської ради VIII скликання під №22 порядку денного розглядалось питання «Про внесення змін до рішення Апостолівської міської ради № 642-22/VIII «Про затвердження положення про преміювання працівників виконавчого комітету Апостолівської міської ради». Фактично цим рішенням затверджувалася нова редакція «Положення про преміювання працівників виконавчого комітету Апостолівської міської ради» відповідно до п.3.3. якого міському голові встановлювалась щомісячна премія в розмірі 200 % посадового окладу з урахуванням встановлених надбавок та доплат за фактично відпрацьований час.

Отже, рішення, яким затверджувалася нова редакція Положення про преміювання працівників виконавчого комітету Апостолівської міської ради, не стосувалося конкретно ОСОБА_4 , а стосувалося всього апарату виконавчого комітету Апостолівської міської ради, та вказаним Положенням ОСОБА_5 не наділявся безумовним правом на отримання вказаної премії. Так, відповідно до затвердженої 23.12.2023 року редакції Положення про преміювання працівників виконавчого комітету Апостолівської міської ради в Загальних положеннях зазначено, що вказане Положення про преміювання розроблене зокрема на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».

Відповідно до п.2.2 Затвердженого Положення зазначено, що преміювання міського голови - здійснюється на підставі рішення Апостолівької міської ради про оплату праці міського голови на відповідний бюджетний рік за пропозицією постійної комісії міської ради з питань фінансів, бюджету та соціально-економічного розвитку.

Таким чином, вказаним Положенням не передбачено права на безумовне одержання премії міським головою, а така премія призначається через процедуру прийняття відповідного рішення Апостолівською міською радою.

Вищенаведене свідчить про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вбачається наявність приватного інтересу та відсутні посилання на факти, що приватний інтерес суперечить службовим чи представницьким повноваженням і така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій ОСОБА_1 .

Оцінивши наявні у цій справі докази відповідно до положень ст. 252 КУпАП, суддя приходить до висновку, що вони беззаперечно не свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 ст. 172-7 КУпАП, зокрема про наявність у нього корисливого або іншого особистого інтересу чи певних інтересів третіх осіб.

За встановлених обставин суд вважає, що матеріалами справи не доведено суб`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на наведене суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Щодо вичиненого ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, суд дійшов наступного висновку.

Так, вина вчиненого ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП (за епізодом від 04.02.2021), за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується наступними доказами по справі:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 767 від 28.11.2022 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, в якому відсутні пояснення та зауваження ОСОБА_1 ;

- рішенням № 1 сесії VIII скликання Апостолівської міської ради від 10.11.2020 з додатком «Переліком депутатів Апостолівської міської ради восьмого скликання»;

- посвідченням депутата Апостолівської міської ради № 007;

- протоколом 6 сесії Апостолівської міської ради VIII скликання від 04.02.2021, яким підтверджується, що 04.02.2021 при розгляді питання № 27 «Про оплату праці міського голови на 2021рік», на якому ОСОБА_1 про конфлікт інтересів не заявляв та проголосував «за», що підтверджено копією рішення № 136 від 04.02.2021 з результатами поіменних голосувань по питанню 27. За наслідками розгляду вказаних питань Апостолівська міська рада прийняла рішення про встановлення ОСОБА_6 на 2021 рік надбавки за високі досягнення в праці у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Той факт, що позаслужбові особисті стосунки існували між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджують копії повних витягів З Єдиного реєстру довіреностей, згідно яких 10.10.2019, 14.11.2019 та 23.11.2020 (вже будучи головою Апостолівської міської ради) ОСОБА_5 видав довіреності на розпорядження різним транспортними засобами ОСОБА_1 .

Таким чином, дослідивши зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності (за епізодом 04.01.2021), суддя, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідивши письмові матеріали, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - за ознаками вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів (за епізодом 04.01.2021).

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. В даному випадку за епізодом від 04.02.2021 (за протоколом № 767 від 28.11.2022), суд вважає за необхідне в цій частині провадження по справі закрити на підставі п.7.ч 1 ст. 247 КУпАП, оскільки станом на дату розгляду справи 17.02.2023, спливли строки накладення адміністративного стягнення визначені ч.4 ст. 38 КУпАП, адже з моменту вчинення правопорушення (04.02.2021) спливло два роки.

Оцінюючи все вищевикладене, суддя приходить до висновку, що провадження по справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-7 КУпАП за епізодом від 23.12.2021 підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. А провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП за епізодом від 04.02.2021, підлягає закриттю, в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Беручи до уваги застосування судом положень ст. 38 КУпАП та закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 27, 36, 38, 172-7 ч.1, 2, 247, 283, 284, 289 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження матеріали справи №171/1902/22 (провадження №3/177/191/23), справи № 171/1908/22 (провадження №3/177/189/23) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП присвоївши єдиний номер - справа №171/1902/22, провадження №3/177/191/23.

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.2 ст. 172-7 КУпАП за епізодом від 04.02.2021 та провадження по справі в цій частині закрити на підставі п.7.ч 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-7 КУпАП, за епізодом від 23.12.2021, закрити на підставі п.1.ч 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя Г.Г. Строгова