Справа № 333/3021/23
Провадження № 3/333/1551/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Михайлова А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, за ч. 3 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

05.04.2023 року о 09 год. 15 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW номерний знак НОМЕР_1 в м.Запоріжжя, по вул. Святоволодимирській, біля буд. 89, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку. Від керування ТЗ відсторонений. Водій порушив положення п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

У судові засідання, призначені на 10.05.2023 року, 25.05.2023 року, 12.06.2023 року, 02.08.2023 року, ОСОБА_1 не з`явився, про дату та місце слухання справи повідомлявся. Судові повістки, направлені на його адресу проживання, повернулися до суду без вручення, у зв`язку з відсутністю його за цією адресою.

На адресу проживання ОСОБА_1 , зазначену в протоколі неодноразово направлялись судові повістки, які повертались з відмітною листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою», а також повідомлявся через оголошення на сайті Судової влади, смс-повідомленнями, а також телефонограмою за номером телефону, зазначеним в протоколі, однак останній до суду не з`явився, заяв, клопотань до суду не надав.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на положення ст. 268 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.

З огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд наділений правом проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про можливість розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі доказів, долучених до матеріалів справи, оскільки судом використанні всі процесуальні можливості щодо повідомлення ОСОБА_1 , проте останній з невідомих суду причин в судове засідання не з`явився, рівно як і особисто не доклав зусиль для дізнання про дату судового розгляду.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ, тобто органи Національної поліції (стаття 130 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Суд, дослідивши нижчезазначені докази, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 12 Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 р., № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р., за № 1413/27858 (далі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 9 Розділу 2 вищезазначеної Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 05.04.2023 р. серії ААД № 392983, ОСОБА_1 у вищезазначені час та місці керував даним транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, але відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, у встановленому законодавством порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. ОСОБА_1 відмовився від надання письмових пояснень, з приводу обставин, викладених в протоколі, а також від отримання копії цього протоколу, про що зазначено в ньому.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення сп`яніння до медичного закладу КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від05.04.2023 року, відеозапису з боді-камери працівників поліції,та рапорту останніх вбачається, що 05.04.2023 р. у вищевказаний час та місці працівниками поліції зупинено транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 . В результаті огляду працівниками поліції у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, в зв`язку з чим ОСОБА_1 пред`явлено законну вимогу пройти огляд на стан сп`яніння у вищевказаному медичному закладі, у лікаря-нарколога, але водій ОСОБА_1 відмовився виконати дану вимогу.

Довідка Управління патрульної поліції в Запорізькій області підтверджує наявність в минулому, на протязі року, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (постанова Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2023 року - штраф 51000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на 10 років, постанова Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.02.2023 року 15 діб адміністративний арешт з позбавленням права керування транспортним засобом на 10 років), а також наявність у нього посвідчення водія.

Вищевказані обставини підтверджуються також рапортами інспекторів УПП в Запорізькій області та відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимог ч.2 ст.251, ст.ст.256, 266, 268 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших норм законодавства.

Оцінивши вищезазначені докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , відмовившись виконати законну вимогу працівника поліції та пройти огляд на стан сп`яніння у спеціалізованому медичному закладі, порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння особою, яка керувала транспортним засобом,та яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполучення Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

При визначенні виду та міри адміністративного стягнення суд, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують його відповідальність.

При визначенні виду та міри адміністративного стягнення суд, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, вважає за необхідне покласти на нього стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують його відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років, без конфіскації транспортного засобу, оскільки транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 не належить останньому.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 130, 276-284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 (п`ятдесят одна тисяча) грн. (реквізити для сплати штрафу: Отримувач: ГУК у Зап.обл/Запорізька обл/21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); Номер рахунку (IBAN): UA0008001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300, Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.(Реквізити для сплати: Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); Номер рахунку (IBAN): UA0026001; Кодкласифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк (не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення), постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарськогорайонного суду

м. Запоріжжя А.В.Михайлова