Справа № 567/992/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Назарук В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст.130, ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

29.05.2023 біля 10 год. 25 хв. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 виражався щодо своєї співмешканки ОСОБА_2 нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2

29.05.2023 біля 11 год. 41 хв. в с.Верхів по вул.Шкільна Рівненського району Рівненської області ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 217030, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

На виклики суду ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та дату розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 не подав.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Зважаючи на викладене, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, оскільки ОСОБА_1 не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколів про адміністративні правопорушення, суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, строком розгляду якої, відповідно до вимог ст.277 КУпАП є п`ятнадцятиденний термін з дня одержання судом протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, та вважає за можливе розглядати справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за його відсутності на підставі письмових доказів наявних в матеріалах справи.

Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, надавши оцінку всім доказам в їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.173-2 КУпАП та необхідності притягнення його до адміністративної відповідальності з огляду на наступне.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735.

Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським з застосуванням технічних засобів відеозапису.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

З матеріалів справи відповідно до результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено на місці зупинки транспортного засобу і в результаті такого огляду було встановлено, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння (3,79 проміле).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення також доведена протоколом про адміністративне правопорушення від 29.05.2023 серії ААД №120645, а також наданими відеозаписом, який отримано в порядку, передбаченому ст.251 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Таким чином факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними доказами, які повністю узгоджуються між собою. Підстав вважати їх недопустимими суд не вбачає.

З зазначених доказів вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За загальним визначенням транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а тому на водія покладається відповідальність не тільки за своє життя, а й за життя пішоходів та цілісність майна інших громадян.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О.Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи суспільну небезпечність вчиненого правопорушення та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, суд застосовуючи вид адміністративного стягнення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення судом взято до уваги те, що ОСОБА_1 за віком є працездатною особою, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності. Суд вважає, що для перевиховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень необхідним є накладення стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, також суд враховує, що альтернативи відповідному стягненню, за вчинення даного правопорушення закон не передбачає.

Одночасно, застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, оскільки становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для його учасників.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №939191 від 29.05.2023 та матеріалами справи, в тому числі поясненням ОСОБА_2 , яка зазначила, що 29.05.2023 о 10:20 год. в АДРЕСА_2 її співмешканець ОСОБА_1 висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

Частиною 1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення. Статтею 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 ображав свою співмешканку ОСОБА_2 нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим умисно вчинив дії психологічного характеру по відношенню до неї.

З довідки ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області вбачається, що ОСОБА_1 протягом року до 29.05.2023 не притягувався до адміністративної відповідальності.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за правопорушення, підвідомче суду, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Пунктом 7 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП було вчинено ОСОБА_1 29.05.2023, внаслідок чого на момент розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення за дане правопорушення.

Пунктом 7 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Враховуючи, що інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення не є триваючим, з дня зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення дій минуло більше трьох місяців, то провадження у справі в цій частині щодо нього підлягає закриттю.

Відповідно до ч.5 ст.283 КУпАП, постанова судді про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Таким чином, відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст.24, 38, 40-1, 221, 247, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню з ОСОБА_1 в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме в сумі 34000 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.