КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/2575/2023 Постанова винесена суддею Притулою Н.Г.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та захисника Приймака О.Ю., розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Десна Козелецького району Чернігівської області, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, маючої на утриманні сина, 2008 р.н., працюючої старшим фізичним терапевтом Київської обласної клінічної лікарні, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , яка раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності,

на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою суду, 06 березня 2023 року о 07 год. 55 хв. по вул. Герцена в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1 , була неуважною, не слідкувала за дорожньою обстановкою, не врахувала складність погодних умов (сніг, ожеледиця), не обрала безпечної швидкості для руху та скоїла наїзд на колектор каналізаційного люку, який знаходився поза межами проїзної частини, в результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушила п.п. 2.3 "б", 12.1 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявнийсклад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи постанову суду незаконною, винесеною за неповного з`ясування обставин справи та з порушенням норм процесуального права, просить її скасувати та провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що висновки суду щодо її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не підтверджується доказами, дослідженими при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Факти щодо необрання нею, як водієм, безпечної швидкості руху та неврахування дорожньої обстановки не знаходять свого відображення ні в протоколі про адміністративне правопорушення від 06 березня 2023 року серії ААД № 436289, ні іншими доказами, наданими працівниками Національної поліції України суду.

Так, з відеозапису місця ДТП, долученого нею до матеріалів справи, а також з фототаблиці вбачається, що з вулиці Герцена йде заїзд вгору, де знаходиться закритий шлагбаум, перед яким необхідно зупинитися. Таким чином, недотримання безпечної швидкості руху нею, як водієм, є лише особистим необґрунтованим припущенням з боку співробітника поліції, який складав протокол.

Також зазначає, що самі матеріали про нібито вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, складені з порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 №1395.

Так, всупереч розділу ІХ Інструкції, співробітниками поліції в матеріалах не вказані розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття, ширина проїжджої частини разом з розділовими смугами в місці, де сталася ДТП, схема пригоди не деталізована, можливі свідки не встановлені та не опитані, що само по собі унеможливлює робити будь-які висновки щодо недотримання безпечної швидкості руху автомобіля.

При цьому звертає увагу, що твердження про не врахування нею погодних умов та не слідкування за дорожньою обстановкою спростовуються тим фактом, що вона, з урахуванням погодних умов, без пригод доїхала від місця проживання до місця своєї роботи.

Оскільки ніяких попереджувальних знаків на цій ділянці про слизьку дорогу не було, а зовні не вбачалося ніяких ознак того, що ця ділянка не оброблена від ожеледиці, вона була переконана, що посадові особи, які відповідають за експлуатацію автомобільних доріг, виконують свої обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух». При цьому, в оскаржуваному рішенні суд зазначає, що недоліки вулично-шляхової мережі, у тому числі і ожеледиця, стали супутньою причиною ДТП, однак такі висновки суду є безпідставними.

У той же час, за наявності підстав для перевірки можливого порушення правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць проведення робіт, відповідальність за які передбачена ст. 140 КУпАП, співробітниками поліції будь-яких заходів не вжито, що також залишено поза увагою суду.

В свою чергу зазначає, що всі її дії, як водія автомобіля, були направлені на уникнення будь-якої шкоди, однак, враховуючи ожеледицю, її автомобіль не зміг заїхати, а фактично розвернувся боком на ожеледиці та передньою частиною в`їхав (вдарився) у колектор каналізаційного люку.

При цьому вказує, що, рухаючись у напрямку лікарні зі швидкістю близько 10 км/год на автомобілі масою понад 1,5 тони, повертаючи з вул. Герцена до Київської обласної лікарні, вона обрала безпечну швидкість руху об`єктивно необхідну для заїзду на підвищення дороги, однак в`їзд до лікарні, на відміну від інших ділянок дороги, був покритий кригою, яку під снігом не було видно, і як тільки передню частину автомобіля почало зносити на зовнішню сторону повороту, у бік колектора каналізаційного люка, вона почала гальмувати, у тому числі застосовуючи переривчасте гальмування, тобто вчинила дії, які передбачені п.п. б п. 2.3, а також пунктами 12.1 та 12.3 ПДР - зважаючи на дорожні умови обрала безпечну швидкість руху і при виникненні небезпеки руху, невідкладно вжила необхідних заходів до зниження швидкості руху автомобіля та його зупинки.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що внаслідок порушення п.п. 2.3 б, 12.1 ПДР автомобіль отримав механічні пошкодження. Натомість у вказаному протоколі не зазначено жодних відомостей про завдання будь-яких матеріальних збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пошкодження майна, транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд тощо.

Разом з тим, будь-яка майнова шкода, крім ушкодження її власного автомобіля, внаслідок ДТП відсутні. Свій автомобіль вона відремонтувала за власний рахунок, а іншої шкоди нею не спричинено.

Крім того, ОСОБА_1 просить врахувати, що на місці події співробітники патрульної поліції, всупереч вимог ст. 268 КУпАП, не роз`яснили їй її права та обов`язки, не роз`яснили суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, чим позбавили її права на захист.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 та захисника Приймака О.Ю. на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, саме в цьому полягає об`єктивна сторона даного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте, як вбачається з наданих суду матеріалів, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, які доводять її вину у вчиненні вказаного правопорушення, на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №436289 від 06 березня 2023 року та схему місця дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №436289 від 06 березня 2023 року, ОСОБА_1 , 06 березня 2023 року о 07 год. 55 хв. по вул. Герцена в м. Києві, керуючи автомобілем «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1 , була неуважною, не слідкувала за дорожньою обстановкою, не врахувала складність погодних умов (сніг, ожеледиця), не обрала безпечної швидкості для руху та скоїла наїзд на колектор каналізаційного люку, який знаходився поза межами проїзної частини, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушила п.п. 2.3 "б", 12.1 ПДР України.

Натомість, у вказаному протоколі відсутні відомості про заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди будь-якому іншому майну, окрім транспортного засобу, належному ОСОБА_1 .

Не містить таких відомостей і схема місця дорожньо-транспортної пригоди, зокрема у вказаній схемі працівник патрульної поліції зафіксував стан покриття проїзної частини - наявність ожеледиці, а також перелік пошкоджень транспортного засобу - автомобіля «Тойота», яким керувала ОСОБА_1 .

Разом з тим, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком саме порушення Правил дорожнього руху. Об`єктивною ознакою правопорушення, що відбиває шкідливість неправомірної поведінки особи для суспільства, заподіяння або реальну загрозу заподіяння істотної шкоди, є також суспільна небезпека вчиненого проступку.

Умовами настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є обов`язкова наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди (механічних пошкоджень транспортного засобу/засобів) як обов`язкового елементу об`єктивної сторони матеріального складу правопорушення. При цьому, порушення має бути настільки суттєвим, щоб наслідком його стало пошкодження як мінімум двох автомобілів, адже в диспозиції статті йде мова саме про «пошкодження транспортних засобів».

З пояснень наданих ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вбачається, що, під`їхавши до вказаної ділянки дороги, вона знизила швидкість приблизно до 10 км/год., ожеледицю на дорозі вона не бачила, оскільки її притрусив сніг. Та ділянка дороги розташована під нахилом і на ній ями, тому там усі їздять повільно, хоча швидкісних обмежень там не має. Коли машину понесло, вона почала гальмувати, машина наїхала на колектор каналізаційного люку, вперлась в нього, і зупинилась. Інших учасників дорожнього руху не було, її машина отримала механічні пошкодження. Страхове відшкодування їй не виплатили, оскільки не має іншого учасника, то такий випадок вони не покривають, тому машину вона відремонтувала за власний рахунок. Також зазначила, що знаки, які б попереджали про ожеледицю, обмежували рух, швидкість руху та попереджали про небезпеку для руху, були відсутні. При цьому вже після пригоди з`явився працівник комунальної служби, який став посипати дорожнє покриття протиожеледними засобами. Тому вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини посадових осіб, які відповідають за утримання зазначеної ділянки дороги, так як швидкість руху, виходячи із дорожніх умов та обмежень, вона не порушувала.

Такі ж пояснення ОСОБА_1 надала і одразу після пригоди, зазначивши, що при підйомі на гірку, вона рухалась зі швидкістю 10 км/ год., і не доїжджаючи сітчастого забору, її автомобіль понесло вліво та він отримав механічні пошкодження, тому що дорога не була почищена та не оброблена засобами від ожеледиці.

З аналізу зазначених норм права та обставин пригоди, що мала місце 06 березня 2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 не порушувала Правил дорожнього руху.

Відповідно до вимог п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Між тим, зазначений ОСОБА_1 механізм дорожньо-транспортної пригоди, підтверджується не лише приведеними вище поясненнями ОСОБА_1 , а й письмовими доказами по справі, а саме: схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка підтверджує стан покриття проїзної частини - наявність ожеледиці, і її ж зазначено як недоліки в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП; фотознімками та відеозаписом дорожньої обстановки, де відбулось ДТП, після якого здійснювалась обробка проїзної частини засобами проти ожеледиці.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Згідно із ст. 9 Закону України «Про дорожній рух», до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух», власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Пункт 25 Постанови КМ України від 30.03.94 року N198 визначає, що власники та користувачі земельних ділянок, а також власники (користувачі) тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, інженерних комунікацій та споруд, що розташовані в межах смуги відведення автомобільних доріг загального користування або "червоних ліній" вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, зобов`язані, зокрема: забезпечувати прибирання сміття, снігу, опалого листя та інших відходів, а в разі потреби проводити обробку тротуарів протиожеледними матеріалами.

Пункт 38 цієї ж Постанови визначає, що основними вимогами до транспортно-експлуатаційного стану дорожніх об`єктів є відповідність контрольованих показників окремих їх елементів і об`єктів у цілому ДСТУ 3587. Згідно з п 3.1.18 вказаного ДСТУ, усунення зимової слизькості на автомобільних дорогах загального користування здійснюється з моменту її виявлення до повної ліквідації, а відтак, вказана дорога, де сталася дорожньо-транспортна пригода, її стан, за наявності ожеледиці, що зафіксовано у схемі дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 3), не відповідає державному стандарту.

Отже, за відсутності доказів, які б беззаперечно свідчили про недотримання ОСОБА_1 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху, зважаючи на обставини справи, а також приймаючи до уваги невідповідність ділянки дороги, де мала місце дорожньо-транспортна пригода, вимогам державних стандартів, в її діях не вбачається порушень Правил дорожнього руху, які б мали причинний зв`язок з обставинами виникнення дорожньо-транспортної пригоди, та відповідно в її діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, всупереч ст.ст. 245, 251, 252, 256, 280 КУпАП, не вжив заходів щодо повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого рішення по справі.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року,якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.