Постанова

Іменем України

16 березня 2023 року

смт Краснопілля

Справа № 578/350/23

провадження № 3/578/255/23

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді КОСАР А. І. за участю ОСОБА_1 у статусі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянув в приміщенні суду в смт Краснопілля Сумського району Сумської області справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , СМТ УГРОЇДИ КРАСНОПІЛЬСЬКОГО РАЙОНУ СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ УКРАЇНА; громадянство: УКРАЇНИ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; не працює, про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та установив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 490371 від 11.03.2023 випливає, що гр. ОСОБА_3 11 березня 2023року у 00:05 год. на А/Д смт Угроїди с. Петрушівка +1 км, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21011 номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя) та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі також - ПДР).

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а також передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у вказаному стані, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При розгляді справи в суді ОСОБА_4 визнав себе винним у правопорушенні та пояснив, що сів за кермо на підпитку, оскільки його рідна сестра потребувала термінової медичної допомоги. Підтвердив, що посвідчення водія він не отримував. Шкодує про вчинене, зробив для себе певні висновки.

Відповідно до вимог стст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, Направленні на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, матеріалах відеозапису.

Суд встановив, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Поліцейський запропонував ОСОБА_5 пройти огляд з використанням газоаналізатора Драгер 6820 у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, на що останній виказав свою відмову. Пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я ОСОБА_4 також відмовився. Від керування транспортним засобом його було відсторонено.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

З огляду на викладене, вина ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом і його дії за частиною першою статті 130 КУпАП як особа, що керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським уповноваженого підрозділу поліції кваліфіковані вірно.

Доказів же, що спростовували б винність особи яка притягається до адміністративної відповідальності, в порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, суду не надано.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ОСОБА_4 не отримував, оскільки територіальні сервісні центри МВС не видавали останньому посвідчення водія на право керування транспортним засобом певної категорії.

Враховуючи встановлені обставини цієї справи, у відповідності до вимог статті 33 КУпАП вважаю за можливе піддати ОСОБА_1 як іншу особу, що керувала транспортним засобом, адміністративному стягненню у виді штрафу у межах санкції обвинувачення. Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність суддя у справі не вбачає.

Призначене судом адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується до ОСОБА_1 з метою його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що узгоджується з приписами статті 23 КУпАП.

Крім того, з ОСОБА_1 відповідно до статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн. Підстави для його звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в суді відсутні.

Керуючись статтями 33, 40-1, 252, 268, 283 285, 289, 294, 307-308 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і піддати його за цим законом адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 /сімнадцять тисяч / гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що у разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна де у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом /посадовою особою/ правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. І. КОСАР