Справа № 735/667/23 Головуючий у 1 інстанції Грушко О. П.
Провадження № 33/4823/622/23
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника-адвоката Зощенка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Зощенка В.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Коропського районного суду Чернігівської області від 25 липня 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 536 грн 80 коп.

Судом встановлено, що 25.06.2023 року близько 19 год. 00 хв. в с. Шабалинів, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, по вул. Богданівській, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21061», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з рішенням суду, захисник-адвокат Зощенко В.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що не було доведено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 25.06.2023 за вказаних у протоколі обставин, фіксація керування відсутня. Зазначає, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 о 18.00 годині 25.06.2023 року був зупинений неподалік його домоволодіння у зв`язку із технічними несправностями. А о 19.00 год., він ним не керував, а перебував біля автомобіля та проводив його ремонт. У зв`язку з цим він і відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки вважав такі дії працівників поліції незаконними, так як не керував транспортним засобом, спиртних напоїв не вживав. Вказує на відсутність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, його не було проінформовано про те, яким технічним приладом буде проводитися огляд, не надано сертифікат відповідності та не роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП. Відеозапис з нагрудних камер поліцейських не є безперервним, що є порушенням інструкції та тягне за собою визнання доказу неналежним. Зазначає, що саме в той момент коли камери були вимкнені, він пояснював, що ремонтував авто і не керував ним. Відсутність повної відеофіксації не дозволяє в повному обсязі відтворити усі обставини.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, який пояснив, що автомобілем він не керував і на момент приїзду працівників поліції ремонтував його, вимоги апеляційної скарги підтримав; захисника-адвоката Зощенка В.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, наголошував, що відеозапис не безперервний і не дозволяє відтворити об`єктивно обставини, при цьому не було надано можливості скористатися правовою допомогою, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та факт відмови його від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно та належним чином обґрунтовані.

Ці обставини підтверджуються дослідженими судом першої інстанції доказами, зокрема: відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано розмову ОСОБА_1 з працівниками поліції, якими роз`яснено підстави вважати, що в нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння та пропонується пройти огляд у встановленому законом порядку. На що останній відмовляється, при цьому заперечує наявність у нього ознак, зазначаючи, що «їхав адекватно», на питання поліцейського, відповідає, що «їхав додому». Після цього поліцейський йому повідомляє, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, для чого запис зупиняється.

Цим доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.

Аналіз доказів у сукупності підтверджує, що ОСОБА_1 роз`яснено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, а також настання можливих наслідків у разі незгоди водія, які полягають у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи захисника про те, що відеофіксація порушення працівниками поліції велася не безперервно, тому не можна відтворити повну картину, є непереконливими, оскільки відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксована, як і те, що останній не заперечував факту керування, пояснивши, що керував автомобілем «адекватно» та їхав «додому». При цьому на другому файлі працівником поліції під час оголошення змісту протоколу про адміністративне правопорушення, повідомлено причину зупинки порушення правил ПДР те, що він та пасажир не були пристебнуті ременем безпеки і жодних заперечень останній на це не висловлював.

Зафіксовані обставини не викликають сумніву у їх достовірності та відображають суть правопорушення, яке не спростовується іншими доводами, на які посилається адвокат.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та відповідають фактичним обставинам справи.

Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Зощенка В.В. - залишити без задоволення, а постанову Коропського районного суду Чернігівської області від 25 липня 2023 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко