ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 285/871/23

провадження № 3/0285/945/23

07 лютого 2023 року м. Звягель
Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області
Мозговий В.Б. розглянувши матеріали, що надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 військовослужбовця в/ч НОМЕР_1

за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -
встановив:
Із адміністративних матеріалів слідує, що 23.01.2023 року о 13 год. 00 хв. старший солдат ОСОБА_2 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин, та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 10 год. 00 хв. 30.01.2023 року. Старший солдат ОСОБА_2 самостійно о 10 год. 00 хв. 30.01.2023 року прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 .
Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку.
Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону. Така позиція щодо застосування норм права викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17.
Враховуючи те, що правопорушення, вчинене ОСОБА_2 , носить характер триваючого, та на час припинення ним протиправних дій, а саме 27.01.2023 року набрав чинності Закону України Про внесення змін до КУпАП, КК України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, яким внесено зміни до ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та ч. 5 ст. 407 КК України.
Диспозиція ч. 4 ст. 172-11 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Згідно ч. 5 ст. 407 КК України передбачено кримінальну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці.
Відповідно до абзацу одинадцятого статті 1 Закону України "Про оборону України" та абзацу п`ятого статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Тобто, особливий період є часовим проміжком (періодом), який охоплює в себе період мобілізації, період фактичного перебування держави у стані війни (воєнного часу), а також період відбудови після закінчення безпосередніх воєнних дій. При цьому щонайменше два з цих періодів (час мобілізації та час відбудови) є такими, що мають характер відносно меншої небезпеки, аніж період ведення воєнних дій. В зв`язку з чим законодавцем було встановлено різні рівні адміністративної та кримінальної відповідальності за правопорушення, вчинені в умовах воєнного стану або бойової обстановки, та за правопорушення, що вчинені в умовах особливого періоду, що відповідає принципу співрозмірності вчиненого правопорушення та покарання.
Аналіз зазначених норм права дає підстави дійти висновку, що законодавець передбачив адміністративну та кримінальну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем під час особливого періоду, і лише кримінальну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці.
Отже, законодавець встановив, що за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці, наступає лише кримінальна відповідальність. При цьому для кваліфікації злочину за ч. 5 ст. 407 КК України не має значення на скільки діб військовослужбовцем було самовільно залишено військову частину або місце служби.
Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та діє на сьогоднішній день.
Відповідно до ст. 253 КУпАП якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.
Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема при передачі матеріалів прокурору, органу досудового розслідування.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Таким чином, оскільки за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем в умовах воєнного стану передбачено лише кримінальну відповідальність, а не адміністративну, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, в зв`язку з чим приходить до висновку про передачу матеріалів прокурору для внесення відповідно до ст. 214 КПК України відомостей до ЄРДР і розпочати досудове розслідування.
Керуючись ст.ст. 253, 284 КУпАП, суд, -
постановив:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП закрити.
Матеріали стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передати до Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Б. Мозговий