Справа № 944/1518/22
Провадження №3/944/9/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2023 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Швед Н.П., з участю прнедставника ОСОБА_1 адвоката Медвідь В.О. розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого старшим спеціалістом- криміналістом Самбірського РВП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 02.05.2022 року 07год 26 хв по вулиці Лісній у с.Верещиця Яворівського району Львівської області, керував автомобілем марки "NISAN" д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп"яніння. Огляд на стан алкогольного сп"яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора "Драгер 6820", результат тесту №951 - 0,39 промілле, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил Дорожнього Руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвокат Медвідь В.О., заперечив вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП. Крім цього, пояснив, що у письмових поясненнях які долучені до протоколу ОСОБА_1 вказав що не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, заперечив факт вживання ним алкогольних напоїв, не погодився з результатом проведеного алкотесту на місці зупинки транспортного засобу, та вимагав проведення відповідних аналізів із використанням біологічної речовини у найближчому медичному закладі, однак йому було відмовлено в такому.

Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 174098 від 02 травня 2022 року складений поліцейським у відсутності двох свідків, тобто з порушенням вимог ст 266 КУпАП, Інструкції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/7350 від 09.11.2015 року та Порядку, затвердженого ПКМУ № 1103 від 17.12.2008 року.

Також, в порушення п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, зазначений відеозапис не є цілісним (повним). На відеозаписі, який міститься на DVD-диску, не зафіксовані факти керування ОСОБА_1 транспортним засобом 02.05.2022 року та не підтверджується відмова останнього від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Враховуючи вищенаведене протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 174098 від 02.05.2022 року, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.130КУпАП, а є лише початковим правовим висновком щодо дій особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Що стосується результату тесту, отриманого при застосуванні технічного засобу "Drager", то слід звернути увагу на положення п.7 Розділу II інструкції №1452-735, згідно якого цифровий показник спеціального технічного засобу має бути більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Натомість, ОСОБА_2 являється газоаналізатором, а відтак, за допомогою вказаного приладу встановлюється вміст етанолу у повітрі, що видихається людиною, однак, Інструкція № 1452 735 не містить мінімально допустимого цифрового покажчик алкоголю у повітрі, а лише в крові. Однак, як вбачається із матеріалів справи, за результатом проходження тесту, технічний прилад "Drager" 6820, показав результат ОСОБА_1 , 0,39 проміле у видихуваному повітрі.

Відповідно до вищевказаної Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушений координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Однак, як вбачається із матеріалів справи, та із відео з нагрудних камер поліцейського, яке міститься на DVD-диску долученому до матеріалів справи, вищевказані ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 відсутні, не вказані й такі і в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Просить провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв"язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Медвідь В.О., дослідивши матеріали справи, слід прийти до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст.245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами".

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена у зв`язку керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно абз.1 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року).

Відповідно до абз.4 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14, що для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів що у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння такі як (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук,почервоніння очей), результатом тесту технічного засобу «Драгер», відповідно до якого вміст алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 становить 0.39 проміле, відеозаписом, який міститься на СD-R та DVD-диску, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, заперечень щодо проведеного алкотесту на місці зупинки транспортного засобу від нього не було, як і не було клопотань про проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Направленням від 02.05.2022 об 07.28 на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою вичвлення стану сп`яніння, оскільки в результаті огляду ОСОБА_1 працівниками поліції було виявлено ознаки алкогольньго сп`яніння( запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей). Поясненнями від 02.05.2022 ОСОБА_3 якому було передано під відповідальність автомобіль ОСОБА_1 ,оскільки останнього було відсторонено від керування вищевказаним транспортним засобом.

Письмовими поясненнями від 02.05.2022 року ОСОБА_1 з яких вбачається, що направляючись в навчально тренувальний центр "Верещиця" на своєму автомобілі його було зупинено працівниками поліції та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу "Драгер", на що він погодився, так як зранку вжив лише енергетичний напій "РЕДБУЛ", алкоголю не вживав, результати тесту на стан алкогольного сп`яніння не заперечував, пропозиції пройти такий в медичному закладі не виявив, а відтак, покликання адвоката на те, що відсутні відомості проте, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, та те що він не погодився із результатом проходження на стан сп`яніння проведеним за допомогою технічного засобу 'Драгер', 039 та бажав такий пройти в медичному закладі є безпідставними, як і те що даний протокол складений у відсутності двох свідків, оскільки, у разі проведення відеофіксації працівниками поліції присутність свідків не є обов`язковою. Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2.9(а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відтак в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обираючи ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення, враховую обставини справи, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, його ставлення до вчиненого та ступінь його вини.

З врахуванням вищенаведеного приходжу до переконання, що до правопорушника ОСОБА_1 доцільним буде обрати стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до адміністративної відповідальності, а саме, застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Вважаю, що дане стягнення буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями станом на 01.01.2022 року встановлена ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто стягненню підлягає судовий збір в розмірі 496грн 20коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.23-24, 268, 283-284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одної тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20коп, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України .

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

СУДДЯ: ШВЕД Н.П.