Житомирський апеляційний суд
Справа №285/4931/22 Головуючий у 1-й інст. Мозговий В. Б.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП Доповідач Кузнєцова О. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м.Житомир

Cуддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Кузнєцова О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини справи, а також висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що він не приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, оскільки не знав про час та місце розгляду справи в суді, постанову суду отримав пізніше, після спливу передбаченого законом строку.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Захисник Сподар А.В. та ОСОБА_1 у судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явились, надіславши клопотання про відкладення розгляду справи, в якому посилались на відсутність можливості прибути до судового засідання.

За змістом частини шостої статті 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала апеляційну скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Оскільки причини неявки ОСОБА_1 та його захисника не можна вважати поважними, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд даної справи за їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14.09.2022 року о 16.30 год.на автодорозі М-06 236 км, ОСОБА_1 керував автомобілем KIACERATO, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився.

За таких обставин, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилось у відомі особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на станнаркотичного сп`яніння.

При розгляді матеріалів справи судом першої інстанції належним чином були досліджені докази, що знаходяться в матеріалах справи, оцінивши які, суд обгрунтовано дійшов висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у томі числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

За змістом п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР України ОСОБА_1 дотримано не було.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 14.09.2022 року, у відповідності до якого 14.09.2022 року о 16.30 год. на автодорозі М-06 236 км, ОСОБА_1 керував автомобілем KIACERATO, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився; рапортом працівника поліції від 14.09.2022 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення наркотичного стану від 14.09.2022 року, записом з переносного відеореєстратора поліцейського.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що огляд на стан сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, тому підстав вважати його недійсним немає.

Доводи апеляційної скарги про те, що наданий суду відеозапис фіксації вчиненого правопорушення та його оформлення не можна вважати належним та допустимим, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки на наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відео з камери поліцейського вбачається, що водій ОСОБА_1 не заперечував факту направлення його до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, зазначивши, що він не буде їхати до медичного закладу, оскільки не має часу, під час складання протоколу не заперечував щодо дій працівників поліції. Вказану постанову, а також дії працівників поліції не оскаржував.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 листопада 2022 року - задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 листопада 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя