Номер провадження: 33/813/1746/23
Номер справи місцевого суду: 523/7778/23
Головуючий у першій інстанції Сувертак І.В. Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря Лупши В.В.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 24 серпня 2023 року, у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання згідно протоколу про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 24 серпня 2023 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

ОСОБА_1 постановою суду визнано винуватим у тому, що він 15 квітня 2023 року о 00 годині 55 хв. в м. Одесі по вул. Генерала Бочарова, 2, керував т/з «ВАЗ 21013», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови та координації рухів.

Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду як незаконну, необґрунтовану, таку, що не відповідає обставинам справи і прийняту із значними порушеннями процесуальних норм скасувати, а справу щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування доводів скарги зазначив, що висновки суду першої інстанції про те, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не відповідають матеріалам справи, зокрема висновку службового розслідування, яким підтверджується факт його візиту до закладу охорони здоров`я та проведення медичного огляду, за результатами якого складено висновок про відсутність у нього наркотичного чи алкогольного сп`яніння. Вважає такий висновок належним доказом, зазначивши, що невідповідність форми такого висновку не впливає на правильність висновків медичного огляду.

Також зазначає, що з відеозапису обставин події не вбачається, що він керував транспортним засобом, який рухався, а перебування особи на місці водія не доводить факту керування транспортним засобом, незалежно від ввімкненого двигуна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також просив поновити строк апеляційного оскарження, посилаючись на те, що копію постанови суду ним отримано 30 серпня 2023 року, а 04 вересня 2023 року він ознайомився з матеріалами справи з метою складення апеляційної скарги.

Вивчивши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Оскаржувана постанова Суворовського районного суду м. Одеси прийнята 24 серпня 2023 року за участі ОСОБА_1 , однак матеріали справи не містять відомостей про вручення йому копії постанови суду у визначені статтею 285 КУпАП строки.

Копію постанови вручено ОСОБА_1 лише 30 серпня 2023 року, а апеляційну скаргу ним подано 06 вересня 2023 року.

Зазначені обставини свідчать про те, що доводи апелянта, викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, знаходять своє підтвердження, тому існують підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, як пропущеного з поважних причин.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, що брала участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги (ч. 7 ст. 294 КУпАП).

Переглядаючи постанову суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи, суд повно, всебічно і об`єктивно дослідив дані, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірив обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 027523, дав цим обставинам належну оцінку, вислухав всі аргументи сторін та, приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дійшов правильного висновку про доведеність його вини у відмові як особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено п. 2.5. Правил дорожнього руху.

Доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до незгоди з аргументованим судовим рішенням суду першої інстанції, цих правильних висновків суду не спростовують.

Так, судом в основу судового рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, покладено: протокол про адміністративне правопорушення серія ААД № 027523 від 15 квітня 2023 року, відеозапис з БК № 471507, № 470936, із якого вбачається, що співробітник поліції спілкувався із ОСОБА_1 , який знаходився у салоні автомобіля на місці водія, при цьому автомобіль був у робочому стані із увімкненим двигуном. ОСОБА_1 патрульними поліції повідомлено, що відносно нього буде складено протокол за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом без відповідних документів на право керування відповідним транспортним засобом (час відеозапису 10:08 хв.). В ході спілкування ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд у медичному закладі з метою встановлення у нього стану наркотичного сп`яніння або його відсутності, проте ОСОБА_1 чітко (двічі) відмовився від проходження огляду у медичному закладі, пославшись на відсутність такої необхідності (час відеозапису: 10:44 хв., 11:10 хв.) ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими не оспорював факт керування ним транспортним засобом «ВАЗ 21013», номерний знак НОМЕР_1 .

Патрульні поліції повідомили водію, що за відмову від проходження огляду у медичному закладі з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, також повідомили наслідки такої відмови та склали протокол за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306. Такі наслідки ОСОБА_1 були зрозумілі. Протокол про адміністративне правопорушення було оголошено ОСОБА_1 , який будь-яких зауважень щодо викладених у ньому обставин не висловлював, від підписання протоколу відмовився ОСОБА_1 повідомлено про заборону подальшого руху. (час відеозапису: 12:19 хв., 27:23 хв., 30:01 хв., 30:35 хв.).

Також ОСОБА_1 роз`яснено, що за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП складено постанову (час відеозапису: 26:49 хв.).

Отже, відмова від проходження огляду є підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення наркотичного сп`яніння на підставі п 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306.

Судом вірно враховано, що Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015року № 1452/735 (далі за тестом - Інструкція), визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан такого сп`яніння та оформлення результатів такого огляду. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Згідно пункту 12 розділу ІІ наведеної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 3, 4, 7 розд. ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції, під час якого поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, або у разі незгоди такої особи пройти вказаний огляд або у разі незгоди особи з результатами огляду огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - Правила), встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 5 розд. ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Всі вказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані, вірно застосовані, а зміст постанови відповідає ст. 283, 284 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 027523 від 15 квітня 2023 року;

- долученим до протоколу відеозаписом з відеореєстратору № 471507, 470936, який міститься на диску та приєднаний до матеріалів справи, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови та координації рухів, керував транспортним засобом ВАЗ21013, р.н. НОМЕР_1 , та відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що матеріали справи не містять доказів про зупинення автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , спростовуються відеозаписом складення протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що як під час складення відповідного протоколу, так і під час ознайомлення із його змістом, ОСОБА_1 будь-яких заперечень щодо викладених у протоколі обставин не висловлював, факт керування транспортним засобом не спростовував, пояснень з цього приводу також не надав, а тільки пояснив, що не має при собі документів на право керування відповідним транспортним засобом (час відеозапису 01:30).

Крім того, ОСОБА_1 не оспорював факт складення щодо нього протоколу та постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, а також в судовому засіданні пояснив, що відповідну постанову не оскаржував.

Вказаною постановою притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 с. 126 КУпАП саме як спеціального суб`єкта водія колісного транспортного засобу, що свідчить про підтвердження факту керування ним в день складення протоколу про адміністративне правопорушення 15 квітня 2023 року.

Посилання ОСОБА_1 на те, що висновки суду першої інстанції про те, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння спростовуються наявним в матеріалах справи висновком службового розслідування, яким підтверджується факт його візиту до закладу охорони здоров`я та проведення медичного огляду, за результатами якого складено висновок про відсутність у нього наркотичного чи алкогольного сп`яніння і невідповідність форми такого висновку не впливає на правильність висновків медичного огляду, судом також до уваги не приймаються з огляду на встановлені у висновку обставини, які відповідають обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також містять хронологію подій, що відбувалися 15 квітня 2023 року, та, в якому поряд з визначенням невідповідності форми медичного висновку встановлено, що в ході процедури освідування були допущені суттєві порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735, а саме: медичним працівником 15 квітня 2022 проведено огляд водія лейтенанта поліції ОСОБА_2 з порушенням вимог пункту 2 розділу І Інструкції № 1452/735, а саме: здійснив його огляд без відповідного направлення поліцейського, який виявив ознаки сп`яніння, передбаченого додатком 1 до Інструкції 1452/735. Крім того, зазначено, що достовірність результатів огляду лейтенанта поліції Д.Чернявського поліції ставиться під сумнів у зв`язку з тим, що у порушення вимог пункту 9 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 дослідження зроблено, коли вже минуло дві години з моменту виявлення підстав для його проведення (а.с. 30-31).

Крім того, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності не за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, а за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, і вказане є самостійним складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В цьому випадку для правильної кваліфікації не має значення наступне проходження особою медичного огляду, оскільки правопорушення вважається закінченим з моменту зафіксованої в установленому порядку відмову від такого проходження, наданої працівнику поліції.

Отже, наведені обставини свідчать, що працівники поліції діяли правомірно, і з відео не вбачається порушення порядку складення протоколу. Їх дії не були оскаржені в установленому законом порядку.

Протокол складений у відповідності до вимог інструкцій, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про Національну поліцію», зауважень до нього подано не було.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не вказують на порушення судом при розгляді справи вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та на наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Разом з цим, апеляційний суд вважає, що оскаржувану постанову суду потрібно змінити, та виключити з її мотивувальної частини посилання на кваліфікуючу ознаку «керування транспортним засобом в стані сп`яніння», з огляду на те, що ОСОБА_1 інкримінується не керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння (п. 2.9а Правил дорожнього руху), а саме - відмова від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан такого сп`яніння (п. 2.5 Правил дорожнього руху), що судом було встановлено під час розгляду справи, однак помилково зроблено висновок про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані сп`яніння. Про таке не йдеться в протоколі серії ААД № 027523, ОСОБА_1 не інкримінується, а суд в силу своїх повноважень не може брати на себе функції обвинувачення та притягати до відповідальності за інші правопорушення, ніж зазначено в протоколі.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

З огляду на те, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР достатньо установити наявність у особи, яка керує транспортним засобом ознак алкогольного сп`яніння і зафіксувати факт відмови від проходження відповідного огляду, що в свою чергу було встановлено судом першої інстанції під час розгляду справи, тому наведене не впливає на правильність висновку суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, не має підстав для скасування оскаржуваної постанови суду та закриття провадження у справі з мотивів наведених у скарзі.

Ураховуючи наведене вище, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, а постанову суду змінити в наведеній частині.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 24 серпня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, змінивши постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 24 серпня 2023 рок та виключивши з мотивувальної частини постанови посилання на кваліфікуючу ознаку "керування транспортним засобом в стані сп`яніння".

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова