Справа № 346/130/23
Провадження № 3/346/377/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Яремин М.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 , жителя та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, керівника ТОВ Богдан, за ст. 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

29.12.2022 року о 15:30 год. в м. Коломия, по вул. Мазепи, Івано-Франківської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "Nissan Navara", номерний знак « НОМЕР_3 », та, порушивши пункти 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки Hyndai Tucson, номерний знак « НОМЕР_4 », який за інерцією здійснив наїзд на автомобіль марки Nissan Qashqai, номерний знак « НОМЕР_5 », що зупинився попереду, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Крім того, ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу "Alcotest Drager", результат тесту 1,83 промілле (тест № 4182), чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, внаслідок вказаної ДТП автомобіль марки Hyndai Tucson отримав пошкодження задньої та передньої частин автомобіля; автомобіль марки Nissan Qashqai задньої частини, а автомобіль марки "Nissan Navara" передньої частини автомобіля.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вказаних правопорушеннях не визнав з підстав, вказаних ним в письмових запереченнях, згідно з якими просить провадження в даній справі закрити.

Зазначає, що в матеріалах справи не міститься доказів, які об`єктивно підтверджують його вину у вчинені вказаних адміністративних правопорушень. Так, вказаного дня він вживав алкогольні напої і попросив свого знайомого ОСОБА_2 сісти за кермо та відвезти його додому на вказаному автомобілі. Останній в процесі керування вчинив ДТП та з місця пригоди зник. Оскільки ОСОБА_1 є власником автомобіля, працівники поліції, прибувши на місце дорожньо-транспортної пригоди, почали проводити його огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. На його пояснення, що він не був водієм вказаного транспортного засобу, вони не реагували і склали адміністративні протоколи за ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП. Звертає увагу, що поліцейськими при проведенні огляду грубо порушено вимоги ч.2 ст. ст. 266 КУпАП; долучений до матеріалів справи відеозапис не може братись до уваги судом, оскільки він вівся з перервами та не підтверджує факту керування ним транспортним засобом. Крім того, копію протоколів йому не вручено, що є істотним порушенням; не взято його письмових пояснень; в протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відсутній час вчинення правопорушення, а також невірно сформульовано фабулу адміністративного правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 під час розгляду справи зазначив, що відносно нього вказаного дня складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за відсутність поліса обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів (ч. 1 ст.126 КУпАП), штраф згідно з якою ним сплачено. Оскільки під час проведення вказаного огляду приладом «Drager» визначено зазначений результат не вбачав необхідності проходити такий огляд в медичному закладі.

Його захисник, адвокат Бежук С.М. в судовому засіданні вину ОСОБА_1 заперечив та заявив клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_2 , явку якого ними забезпечено в судове засідання.

Однак, вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та доводиться наступними матеріалами справи:

- даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД № 336148 та ААД № 190049 від 29.12.2022 року;

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння сітківки очей, нестійка хода, нерозбірлива мова, в якому вказано результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння 1,83 проміле;

- даними приладу «Drager Alcotest 6820», тест № 4182 від 29.12.2022 року, який підтверджує стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Вміст алкоголю складає 1,83 проміле;

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції від 29.12.2022 року до закладу охорони здоров`я КНП «Коломийська ЦРЛ», яке виписане на ім`я ОСОБА_1 з посиланням на ознаки сп`яніння, що були виявлені у останнього, а саме: почервоніння сітківки очей, нестійка хода, нерозбірлива мова, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, згідно з яким ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився;

- схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди без потерпілих, яка сталася 29.12.2022 року в м. Коломия, по вул. Мазепи, 154, Івано-Франківської області;

- даними довідки бази даних «Армор» від 30.12.2022 року щодо повідомлення 29.12.2022 року зі служби «102» з приводу вказаної ДТП;

- даними переглянутого в судовому засіданні відеозапису, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано дату, час та факт добровільного проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння з використанням приладу «Drager», результат тесту 1,83 промілле. На відео також зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, на що він відповів зрозуміло , та повідомлено про те, що відносно нього буде складено протокол за ст. 130, 124 КУпАП, а також постанова за ч.1 ст. 126 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом без діючого полісу обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, при цьому жодних зауважень, заперечень з приводу незгоди з результатом чи бажанням проїхати в лікувальний заклад для проведення освідчення, чи про те, що він не керував транспортним засобом не висловлював. Крім того, спілкуючись з поліцейським Антонюк Б.В. зазначив «я водій; випив трошки і заїхав; я «мертвий», не спорю; не маю питань».

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 701919 від 29.12.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 вказаного дня притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП. В постанові вказано, що 29.12.2022 року о 15:30 год. в м. Коломия, по вул. Мазепи, Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Nissan Navara", номерний знак « НОМЕР_3 », без діючого (чинного) полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «Ґ» ПДР України.

Допитаний в судовому засіданні 20.02.2023 року свідок ОСОБА_2 (товариш ОСОБА_1 ) пояснив, що десь в кінці грудня 2022 року (28 чи 29 числа, точно сказати не може) ОСОБА_1 поїхав у гості і через деякий час зателефонував йому з проханням відвезти його додому, так як ОСОБА_1 вживав алкогольні напої. Керуючи транспортним засобом ОСОБА_1 , через неуважність допустив зіткнення з іншим автомобілем (марку якого не пригадує ). Оскільки він забув посвідчення водія, то ОСОБА_1 сказав йому біжи, я все беру на себе . Час та місце вчинення вказаної ДТП, а також кількість учасників (автомобілів ) вказаної ДТП зазначити не може.

Згідно з п.2 Інструкції про порядок та виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, що передбачені у п.3 названої Інструкції, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Діючим законодавством про адміністративне правопорушення, зокрема приписом ст. 251 КУпАП, передбачено те, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, слід зазначити, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до норм чинного законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що під час їх складання ОСОБА_1 відмовився від дачі письмових пояснень.

Суд звертає увагу на те, що право відмовитись давати свідчення щодо себе, закріплене ст.63 Конституції України, є важливою гарантією захисту від незаконного тиску на особу з метою змусити її своїми показаннями створити підставу для притягнення її до відповідальності. Дотримання права не свідчити проти себе є складовою реалізації права особи на справедливий і публічний розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проте заборона притягнення до відповідальності особи на підставі її відмови давати пояснення не свідчить про неможливість використання у доказуванні факту мовчання особи в ситуаціях, які чітко вимагають необхідність надання таких пояснень.

Зокрема, відповідно до практики розгляду справ Європейським судом з прав людини право на мовчання та право не давати свідчення проти себе не є абсолютними правами «не можна сказати, що рішення обвинуваченого мовчати впродовж усього кримінального провадження обов`язково не повинно мати наслідків, коли суд, що розглядає справу, намагатиметься оцінити докази проти нього. Питання, чи порушують статтю 6 негативні висновки, зроблені з мовчання обвинуваченого, має вирішуватися у світлі всіх обставин справи».

Право особи не давати пояснення не повинно перешкоджати «тому, щоб мовчання обвинуваченого в ситуаціях, які чітко вимагають його пояснення, бралося до уваги при оцінюванні переконливості доказів наведених обвинуваченням (справа «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства»).

Суд вважає, що гарантії щодо реалізації права не свідчити проти себе не позбавляють суд можливості враховувати відмову особи, яка обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення від дачі показань, за умови доведеності його вини поза розумним сумнівом на підставі сукупності доказів, досліджених судом.

Суд вважає, що ситуація, відповідно до якої було складено протокол про адміністративне правопорушення, вимагала від нього надати детальні пояснення, щодо обставин, які призвели до таких наслідків.

Крім того, матеріали справи не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, в тому числі і при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

На відеозаписі зафіксовані дії працівників поліції та особи, що притягається до відповідальності, що у даному випадку є необхідним та достатнім для прийняття рішення по суті.

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та вчинив дорожньо-транспортну пригоду.

При цьому слід зазначити, що не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не може братись до уваги судом, так як він вівся не безперервно та не підтверджує факт керування ним транспортним засобом, оскільки вказаний відеозапис містить послідовну, безперервну відеозйомку та фіксацію всіх обставин справи, що мають відношення до даного судового розгляду, у зв`язку з чим відображають цілісну картину події адміністративних правопорушень. Так, з нього слідує, що в день та час, зазначені в протоколі, екіпажем поліції виявлено дорожньо-транспортну пригоду без потерпілих. Після встановлення особи ОСОБА_1 запропоновано, як учаснику ДТП, пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній погодився. Жодних заперечень чи зауважень з приводу того, що ОСОБА_1 не є водієм вказаного автомобіля, останній не висловлював, як і повідомлень про те, що саме ОСОБА_2 керував ним.

Його посилання на відсутність часу складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП суд до уваги не бере, оскільки вказане спростовується оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, на якому о 15:47 год. (29.12.2022 року) зафіксовано факт його проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу та не спростовують факту вчинення ним вказаного правопорушення.

Також, не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 про те, що йому не вручили копії протоколів та не взяли його письмових пояснень щодо вказаної події, оскільки вказане спростовується даними протоколів про адміністративні правопорушення від 29.12.2022 року, з відповідних граф яких вбачається, що ОСОБА_1 від дачі письмових пояснень, підпису та отримання їх копій відмовився.

Суд розцінює критично пояснення ОСОБА_1 та його захисника, оскільки вони спростовуються дослідженими судом доказами. Також суд вважає, що заперечення вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень, в той час коли докази свідчать про протилежне, є його наміром уникнути відповідальності за вчинені правопорушення. Пояснення свідка ОСОБА_2 суд до уваги не приймає, оскільки він є товаришем ОСОБА_1 , а тому є зацікавленим в результатах розгляду справи. Крім того, його пояснення відносно вказаної події є не послідовними та не логічними, оскільки він не зміг назвати точних дати, часу, місця ДТП та марку автомобіля, з яким, за його словами, він допустив зіткнення.

Відповідно до правил ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи те, що вказані правопорушення вчинені однією особою, справи про адміністративні правопорушення надійшли одночасно до суду та передані для розгляду одному судді, вважаю, що ці справи слід об`єднати в одне провадження і по них має бути прийняте одне рішення.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

На підставі вищенаведеного та, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 36, 221, 283, 284, 288-290, 294 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

об`єднати в одне провадження справи №346/130/23 та № 346/131/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Об`єднаній справі присвоїти №346/130/23.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративні стягнення:

- за 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП остаточне адміністративне стягнення ОСОБА_1 визначити у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок у дохід держави: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Суддя Яремин М. П.