ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/3180/22 Головуючий суддя І інстанції Олійник О.О.
Апеляційне провадження № 33/818/295/23 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., за участю секретаря - Вакули Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Субочева С.Ю. на постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 03 лютого 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Постановою встановлено, що 17.11.2022 року о 15 год. 15 хв. в м. Харкові по пр. Тракторобудівників, 106/137 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109, д.н. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло; неприродна блідість; сповільненість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-а, відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі захисник Субочев С.Ю. просить скасувати постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 03.02.2023 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння, йому не було роз`яснено працівником поліції причини його зупинки, а також не запропоновано пройти огляд на місці зупинки, відеозапис та направлення подія на огляд на стан сп`яніння, долучених до матеріалів справи, є недопустимими доказами.

Крім того, захисник Субочев С.Ю. просить поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Московського районного суду м.Харкова від 03.02.2023 року, посилаючись на те, що копію оскаржуваної потсанови він отримав лише 06.02.2023 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

В судове засідання, яке було призначено судом апеляційної інстанції на 26.04.2023 року, захисник Субочев С.Ю. та ОСОБА_1 не з`явилися, але вони були належним чином повідомлені про місце і час судового розгляду.

Крім того, захисник Субочев С.Ю. подав до суду апеляційної інстанції заяву від 26.04.2023 року, в якій він просив провадити апеляційний розгляд за відсутності сторони захисту.

При цьому, належить врахувати, що саме захисник Субочев С.Ю. є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Московського районного суду м.Харкова від 03.02.2023 року.

Отже, враховуючи зазначені обставини, суд вирішив провадити апеляційний розгляд без участі захисника Субочева С.Ю. та Ісайкова Д.О., які надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, враховуючи наявні відомості матеріалах справи та доводів апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги захисника Субочева С.Ю. без задоволення, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.5.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови за апеляційними доводами захисника Субочева С.Ю., судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, висновок, викладений у постанові судді Московського районного суду м.Харкова від 03.02.2023 року про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме відомостями: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 225539 від 17.11.2022 року; відеозапису з бодікамери, який був долучений до матеріалів справи; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.11.2022; рапорті працівника поліції від 17.11.2022 року.

Так, згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 225539 від 17.11.2022 року вбачається, що 17.11.2022 року о 15 год. 15 хв. в м. Харкові по пр. Тракторобудівників, 106/137 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109, д.н. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло; неприродна блідість; сповільненість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-а, відмовився (а.с.1).

Належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 та його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися зі скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва із питанням ініціювання проведення службової перевірки щодо неправомірних дій працівників поліції під час складення ними протоколу та притягнення їх до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, захисник Субочев С.Ю. та ОСОБА_1 не зверталися із позовом до суду в порядку КАСУ на дії працівників поліції, а також з відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України до правоохоронних органів, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Отже, враховуючи відсутність будь-яких скарг сторони захисту щодо дій працівників поліції під час складення ними протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі відповідають дійсності.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, крім протоколу, також підтверджується:

- відомостями відеозапису з нагрудних камер поліцейських (а.с.3), на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109, д.н. НОМЕР_2 , момент його зупинки працівниками поліції у зв`язку з порушенням вимог ПДР України.

З відомостей цього відеозапису також вбачається, що під час спілкування працівника поліції з ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я, на що водій погодився.

Разом з цим, приїхавши до медичного закладу охорони здоров`я, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, пославшись на поганий стан свого здоров`я;

- відомостями з бланку направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 17.11.2022 року до КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер», з якого вбачається, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло; неприродна блідість; сповільненість. Огляд на стан сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 4).

Апеляційний суд також враховує те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_3 внаслідок складання ним іспиту на знання вимог ПДР України (а.с.2), а тому повинен знати обов`язки та наслідки для водія щодо відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейськими не запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до пункту 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння огляд водія проводиться виключно в закладі охорони здоров`я.

Тобто в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що в свою чергу обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі.

Посилання апелянта на відсутність в нього ознак наркотичного сп`яніння та не встановлення їх працівником поліції, як на істотні порушення, є безпідставними.

Відповідно до п.4 Розділу І вищенаведеної Інструкції вбачається, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці;

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло; неприродна блідість; сповільненість.

Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Тобто, виявлення працівником поліції у водія ознак наркотичного чи алкогольного сп`яніння є його дискреційними повноваженнями.

Будь-яких відомостей, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції, в тому числі щодо причин зупинення транспортного засобу або невірно встановлених ознак наркотичного сп`яніння, оскарження їх дій або бездіяльності згідно чинного законодавства України, а саме до керівництва патрульної поліції з метою ініціювання службової перевірки, або в порядку КАС України, а також до відповідних правоохоронних органів, матеріали справи не містять, а отже суб`єктивні твердження апелянта з цього приводу є необґрунтованими.

Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, від якого останній відмовився.

З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає істотних порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а також порушення порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Також, суд зазначає, що доводи про те, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис не може слугувати належним доказом, оскільки він не підписаний електронним цифровим підписом, що суперечить ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», не ґрунтуються на законі.

Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг» не поширюється на спірні правовідносини щодо надання працівником поліції відеозапису, здійсненого за допомогою технічного приладу (відеореєстратора) при фіксуванні адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів.

Згідно ст.5 цього Закону, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що відеозапис, здійснений працівником поліції за допомогою технічного приладу при фіксуванні адміністративного правопорушення не є електронний документом, як і не є документом взагалі, як помилково вважає захисник, а тому положення ст.7 наведеного вище Закону щодо необхідності електронного цифрового підпису на нього не розповсюджуються.

Апеляційний суд також критично оцінює доводи апелянта про те, суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги відомості відеозапису з нагрудних камер поліцейських, оскільки такі твердження сторони захисту не узгоджуються з положеннями ст.251 КУпАП, згідно якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що ними був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та останній відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, про що складений відповідний протокол, що повністю відповідає вимогам вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.

За таких обставин, твердження апелянта про незаконні дії працівників поліції також є необґрунтованими та суб`єктивними.

Крім того, суд зазначає, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Отже, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання захисника на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника Субочева С.Ю. задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Московського районного суду м.Харкова від 03 лютого 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника Субочева С.Ю. залишити без задоволення, а постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 03 лютого 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков