Справа № 163/1899/22 Провадження № 33/802/112/23 Головуючий у 1 інстанції: Павлусь О. С.
Категорія: ч.3 ст.172-20 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу захисника Климович Т.Д. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 20 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним за те, що в умовах особливого періоду в порушення вимог ст.ст.11, 13, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України 27 жовтня 2022 року під час несення служби у прикордонному наряді «Черговий підрозділ охорони кордону» перебував у стані наркотичного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник Климович Т.Д. оскаржує його з мотивів незаконності. Стверджує, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі не проводився. Акт огляду відсутній, висновок складений на основі тесту, проведеного фельдшером військової частини за дві години до огляду особи та ознайомлення з тестом лікаря, який склав висновок. У протоколі вказано час виявлення особи з можливими ознаками вживання наркотичних речовин - 13 год 20 хв, а в консультативному висновку зазначено, що тест проведений на місці роботи о 12 год 35 хв. З огляду на наведене, вважає, що вина ОСОБА_1 не доведена належними і допустимими доказами. А тому просить скасувати постанову судді, а провадження у справі - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 та його захисник Климович Т.Д. у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином та завчасно повідомлялися про час, дату та місце проведення апеляційного розгляду, що підтверджується телефонограмою від 03.02.2023, яка міститься у матеріалах справи (а.с.68). Жодних клопотань від них про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Положення ст.9 КУпАП регламентують, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б КУпАП, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність, що визначено ч.4 ст.15 цього Кодексу.

Відповідно до диспозиції ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративним правопорушенням вважається, розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Судом встановлено, що в умовах особливого періоду в порушення вимог ст.ст.11, 13, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України 27 жовтня 2022 року під час несення служби у прикордонному наряді «Черговий підрозділ охорони кордону» ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП (а.с.1).

У поданій апеляційній скарзі сторона захисту стверджує, що у протоколі вказано час виявлення особи з можливими ознаками вживання наркотичних речовин - 13 год 20 хв, а в консультативному висновку зазначено, що тест проведений на місці роботи о 12 год 35 хв.

27 жовтня 2022 року у період з 09 год 00 хв до 13 год 30 хв старший солдат ОСОБА_1 ніс службу у прикордонному наряді «Черговий підрозділ охорони кордону» (а.с.4).

Відповідно до журналу реєстрації КНП «Любомльське ТМО» Любомльської міської ради ОСОБА_1 був доставлений у приймальне відділення цього медичного закладу 27 жовтня 2022 року о 15 год 00 хв (а.с.27).

Згідно з консультативним висновком спеціаліста № 181 від 27 жовтня 2022 року він складений лікарем-наркологом КНП «Любомльське ТМО» Любомльської міської ради ОСОБА_2 на підставі проведеного на місті роботи ОСОБА_1 о 12 год 35 хв тесту «SPINER-10», який показав позитивний результат на К2 (синтетична марихуана). У висновку також зазначені зовнішні ознаки ОСОБА_1 : блідість шкірних покривів; зіниці в`яло реагують на світло, наявні пітливість рук, тривожний (а.с.5).

Вказаний факт у своїх показаннях в суді першої інстанції підтвердила свідок - лікар-нарколог ОСОБА_2 .

Отже, матеріалами справи стверджується, що 27 жовтня 2022 року у період з 09 год 00 хв до 13 год 30 хв ОСОБА_1 ніс службу у прикордонному наряді «Черговий підрозділ охорони кордону», 27 жовтня 2022 року о 15 год 00 хв був доставлений у приймальне відділення КНП «Любомльське ТМО» Любомльської міської ради, а тест «SPINER-10», який показав позитивний результат на К2 (синтетична марихуана), проведений на місті роботи ОСОБА_1 27 жовтня 2022 року о 12 год 35 хв.

Підстав вважати результати медичного огляду ОСОБА_1 необ`єктивними апеляційним судом не встановлено.

Крім того, у суді першої інстанції ОСОБА_1 не заперечив того, що оголошений фельдшером ВПС «Рівне» ОСОБА_3 результат проведеного о 12 год 35 хв тесту на наявність у його сечі наркотичної речовини - синтетичної марихуани, був позитивний, і що саме цей тест був наданий лікарю-наркологу при доставленні його на освідування в медичний заклад.

Сам ОСОБА_1 підтвердив проведення щодо нього лікарем-наркологом ОСОБА_2 КНП «Любомльське ТМО» другого освідування на наявність в сечі наркотичної речовини на підставі особисто придбаного ним тесту, результат якого також був позитивний.

Доводи захисника про невідповідність висновку № 181 вимогам інструкції по застосуванню експрес-тесту «SPINER-10», яка встановлює заборону приймати до уваги результати, отримані після 7 хвилин з початку тестування, в той час, як сам тест проведений о 12 год 35 хв, а освідування в медичному закладі зі складанням висновку спеціаліста здійснено о 15 год 30 хв, є безпідставними та до уваги не приймаються, оскільки процедуру проведення тесту о 12 год 35 хв проводила фельдшер ВПС «Рівне» ОСОБА_3 , що відповідає її посадовій інструкції, а в медичному закладі лікар-нарколог у висновку задокументувала результати цього тесту та вказала зовнішні ознаки ОСОБА_1 .

Піддавати вказані докази сумніву у суду апеляційної інстанції немає підстав.

Проаналізувавши зібрані й досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні ст.ст.11, 13, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, є повністю доведеною сукупністю належних та допустимих доказів у розумінні ст.251 КУпАП, які містяться у матеріалах справи.

А невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні, суд апеляційної інстанції розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Апеляційний суд вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, суддя, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив стягнення, визначене санкцією ч.3 ст.172-20 КУпАП.

На погляд апеляційного суду, судом першої інстанції в порушення вимог п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» безпідставно стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Положення п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» визначають, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Як убачається із матеріалів даної справи, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке ставиться йому у провину, під час виконання службових обов`язків як військовослужбовець, а тому він підлягає звільненню від судового збору.

Отже, у даному випадку апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, оскільки встановлено неправильне застосування норм процесуального права.

З огляду на вищенаведені обставини та положення п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», постанова місцевого суду в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору підлягає зміні.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне виключити з мотивувальної та резолютивної частин постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 20 грудня 2022 року посилання на стягнення з ОСОБА_1 в користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Климович Т.Д. - задовольнити частково.

Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 20 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 в частині стягнення судового збору - змінити.

На підставі ч.7 ст.294 КУпАП виключити з мотивувальної та резолютивної частин постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 20 грудня 2022 року посилання на стягнення з ОСОБА_1 в користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов