П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2023 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мигаль Г.П., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

13 лютого 2022 року о 03.10 год. у м.Львові по вул. Наукова,5 ОСОБА_1 керувала транспортним засобом "Фольксваген Тігуан" д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп"яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння відповідно до встановленого законом порядку відмовилася в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 у судові засідання жодного разу не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно. 03.03.2022 року надіслала клопотання про закриття провадження у справі у зв"язку із відсутністю в її діях адміністративного правопорушення, оскільки вважає, що поліцейський формально підійшов до встановлення всіх обставин вчинення чи невчинення правопорушення,оскільки ним не було виявлено конкретних ознак алкогольного сп"яніння та не названо їх. Крім того, інспектор пред"явив три свідоцтва про повірку одного і того ж спеціального технічного засобу "Драгер", зазначає, що її не було відсторонено від керування транспотним засобом.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд, використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зокрема, на адресу місця проживання ОСОБА_1 (зазначену нею під час складання вищевказаного протоколу) судом надсилалась судові повістки, які повернулась на адресу суду з причини "адресат відсутній за вказаною адресою".

Враховуючи викладене, суд доходить до переконання про можливість розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доказів, долучених до матеріалів справи, оскільки судом використані всі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є : наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що стверджується наступними дослідженими доказами: протоколом про адміністративні правопорушення серії ААД №234295, відеозаписом, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

З досліджених доказів вбачається, що дійсно 13 лютого 2022 року о 03.10 год. у м.Львові по вул. Наукова,5 ОСОБА_1 керувала транспортним засобом "Фольксваген Тігуан" д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп"яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння відповідно до встановленого законом порядку відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила п.25 Правил дорожнього руху.

Як встановлено судом, поліцейськими було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, доходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена повністю. ОСОБА_1 не подала доказів, які б ставили під сумнів встановлені судом обставини. Аргументи, на які посилається ОСОБА_1 у клопотанні про закриття провадження у справі, не спростовують встановленої судом обставини щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Наявність запаху алкоголю в салоні автомобіля не заперечується ОСОБА_1 , про що свідчить як відеозапис події, так і пояснення ОСОБА_1 , викладені у клопотанні про закриття провадження у справі. Щодо твердження ОСОБА_1 , що запах алкоголю з салону авто не є ознакою алкогольного сп`яніння водія, то суд його відхиляє, оскільки водій, керуючи транспортним засобом, який відноситься до джерела підвищеної небезпеки, повинен бути готовий за наявності підстав та у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Суд відхиляє аргумент ОСОБА_1 , що у поліцейського були відсутні підстави вважати, що вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння, оскільки її не було вілдсторонено від керування транспортним засобом. Зазначений аргумент спростовується як відеозаписом, так і поясненнями ОСОБА_1 , які містяться у її клопотанні про закриття провадження у справі, відповідно до яких поліцейський повідомив її про те, що її відсторонено від керування транспортним засобом. А отже, ОСОБА_1 повинна була забезпечити керування транспортним засобом іншою особою, яка має посвідчення водія та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, задоволенню не підлягає.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Беручи до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з особи яка притягається до відповідальності на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 130, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відмовити.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Позбавити ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 536 гривень 80 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Г.П. Мигаль