Справа № 727/1266/23
Провадження № 3/727/628/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М., розглянувши в судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 212-6 КУпАП: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Заставна Чернівецького району Чернівецької області, з вищою освітою, не одруженого, працюючого на посаді головного спеціаліста відділу документообігу та звернень громадян управління документообігу, контролю звернень громадян та організаційної роботи Чернівецької районної військової адміністрації (районної державної адміністрації, мешканця АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу № 4 про адміністративне правопорушення від 06.02.2023 року, вбачається, що в ході забезпечення контролю за станом функціонування та використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів). автоматизованих систем та комп`ютерних мереж в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, па підприємствах, в установах і організаціях, де циркулює інформація з обмеженим доступом, виявлено порушення вимог ст. 9 Закону України «Про захист інформації в інформаційних - телекомунікаційних системах» від 05.07.1994. п.п.2, 4 ч.І ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 та п.п. 4. 5, 7, 9 «Правил забезпечення захисту інформації в інформаційних, телекомунікаційних та інформаційних - телекомунікаційних системах», затверджених постановою Кабінетом Міністрів України № 373 від 29.03.2006, зокрема факт незаконного доступ до інформації, яка зберігається, обробляється чи передається в інформаційних (автоматизованих) системах іа комп`ютерних мережах відділу документообігу та звернень громадян управління документообігу, контролю звернень громадян та організаційної роботи Чернівецької районної військової адміністрації (районної державної адміністрації) (далі відділ) з боку громадянина України ОСОБА_1 , відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст.212-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, здійснення незаконного доступу до інформації, яка зберігається, обробляється чи передається в інформаційних (автоматизованих) системах,, за наступних обставин.

Так, у Відділі , з метою обміну службовою інформацією, а саме даними у вигляді текстових документів із своїми структурними підрозділами, органами державної влади та н ними установами, створено та використовується офіційний державний інформаційний ресурс електронні поштові скриньки ІНФОРМАЦІЯ_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_10 та ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» від 05.07.1994р., володільцем інформації, в тому числі яка циркулює в інформаційних автоматизованих системах Відділу, виступає фізична або юридична особа, якій належать права на інформацію, тобто керівник Чернівецької РВА (РДА) ОСОБА_3 . Порядок доступу до державних інформаційних ресурсів, зокрема поштових скриньок ІНФОРМАЦІЯ_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_7 . які використовуються у Відділі, у відповідності ст.4 Закону України «Про захист інформації в ITC» визначається Постановою КМ України №373 від 29.03.2006р.

У відповідності до п.9 зазначеної Постанови забезпечення захисту в системі (в даному випадку в державному електронному інформаційному ресурсі електронних поштових скриньках ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_3 ) конфіденційної інформації здійснюється згідно з вимогами до захисту службової інформації, а відповідно до п.7 даної Постанови доступ до службової інформації надається тільки ідентифікованим та автентифікованим користувачам.

У свою чергу, керівником Чернівецької РВА (РДА) ОСОБА_3 права авгентифікованого користувача та дозвіл на доступ до інформації, яка циркулює в електронних поштових скриньках ІНФОРМАЦІЯ_5 . ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_4 не надавалися. Проте, у ході виконання своїх службових обов`язків, з метою обміну із підрозділами Чернівецької РВА (РДА). відомствами, органами державної влади та місцевого самоврядування, іншими установами та підприємствами інформацією, яка стосується діяльності Відділу та районної адміністрації за допомогою мережі Інтернет, у ОСОБА_5 окрім електронної пошти до якої володільцем інформації надано право доступу (ІНФОРМАЦІЯ_13). виникала потреба у доступі до поштових скриньок ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ІНФОРМАЦІЯ_3 . Прав доступу (особистий пароль доступу) до інформації, яка там циркулює ОСОБА_6 не має і вказані права на їх обробку володільцем інформації, а саме керівництвом Чернівецької РВА (РДА) ОСОБА_4 не надавалися. Враховуючи викладене, всупереч ст.4 Закону України №80/94 від 05.07.1994 «Про захист інформації в інформаційних - телекомунікаційних системах» та п.п. 7, 9 «Правил забезпечення захисту інформації в інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах», затверджених постановою КМУ від 29.0.3.2006р. за № 373. ОСОБА_6 отримав дані авторизації неправомірно.

В подальшому, не володіючи правами автентифікованого користувача, всупереч вищевказаних вимог чинного законодавства, у січні-лютому 2023 року (останні дати автентифікації) ОСОБА_6 з свого робочого комп`ютера, розташованого в службовому кабінеті Чернівецької РВА (РДА) за адресою м. Чернівці, вул. Кирила Стаценка. З, із власної ініціативи здійснював обмін та обробку службової інформації, яка у подальшому зберігалась в інформаційній (автоматизованій) системі (електронних поштових скриньках ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_3), шляхом введення даних автентифікації (паролю), які йому не належать.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 19), у зв`язку з чим, згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглядати адміністративну справу у його відсутність. З пояснень що містяться в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 визнає повністю свою вину, висловив доводи, що у подальшому не вчинятиме подібних правопорушень.

Всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали провадження, суд відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р., ратифікованою Україною 17.07.1997 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення…..,зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З досліджених судом доказів вбачається, що згідно посадової інструкції ОСОБА_1 був обізнаний і ознайомлений під розпис про основні посадові обов`язки і свої права (а.с. 13).

Аналоогічне підтверджено і дослідженими поясненнями ОСОБА_7 , керівником апарату Чернівецької районної військової адміністрації (РДА) та ОСОБА_8 , начальником управління персоналом та юридичного забезпечення апарату Чернівецької районної військової адміністрації (РДА) (а.с. 13-18).

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 212-6 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за незаконне копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-6 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 4 від 06.02.2023 року та матеріалами справи, а також його письмовими поясненнями, з яких вбачається, що останній не заперечував факт вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 212-6 КУПАП за обставин викладених в протоколі. Вищенаведені докази, у розумінні ст. 251 КУпАП, суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 , у вчинені вказаного адміністративного правопорушення.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність останнього, у письмових поясненнях свою провину не заперечував.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність, суд визнає визнання вини ОСОБА_1 .

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, майнового стану, ступеню вини, а також характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу, з конфіскацією засобів, що використовувалися для незаконного доступу, що є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Керуючись статтями 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 40-1, 212-6 ч.1, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП, - суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 виданий Заставнівським РВ УМВСУ в Чернівецькій області 07.06.2004р.) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп., з конфіскації засобів, що використовувалися для незаконного доступу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 виданий Заставнівським РВ УМВСУ в Чернівецькій області 07.06.2004р.) в дохід держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя Слободян Г.М.