Провадження № 3/761/559/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Макаренко І.О, розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування Служби безпеки України про притягнення до адміністративної відповідальності за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

З 21.01.2020 по 09.12.2022 у м. Києві по вул. Хрещатик, 26 головний спеціаліст з питань спеціальних робіт та режиму Держкомтелерадіо ОСОБА_1 не вжила заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, що стало наслідком недотримання передбачених законодавством вимог забезпечення режиму секретності та недостатнього виконання вимог статей 21, 28 ЗУ «Про державну таємницю» та пунктів 41, 42 Порядку №939, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_1 винна в скоєнні адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративне правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 6) ч. 1 ст. 212-2 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний: повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці, а також повідомляти у письмовій формі про свій виїзд з України

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями, що вона згодна по суті порушення, які власноручно нею зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене суд доходить до висновку, що ОСОБА_1 будучи посадовою особою порушила вимоги Закону України «Про державну таємницю» та «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою KM України від 18 грудня 2013 року № 939, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 статті 212-2 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням викладеного, вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Згідно ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, розмір і порядок сплати, якого встановлюється законом.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 22, 40-1, 212-2, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 гривень.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення. Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: