Єдиний унікальний номер 205/6924/23
Номер провадження3/205/3374/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2023 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді - Шиян В.В.,

за участю секретаря - Сєдих Ю.О.

за участю захисника адвоката Карабут М.В.

розглянув матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з проколом про адміністративне правопорушення, ААД № 513381, 22 червня 2023 року о 14-49 годин, ОСОБА_1 рухаючись по проспекту Свободи, 208 а, в Новокодацькому районі міста Дніпра, керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, державний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння. а саме: не природня блідість, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився.

Отже, своїми діями ОСОБА_1 припустив порушення вимог п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав. Пояснив, що 22 червня 2023 року о 14-49 годин, він був зупинений працівниками поліції, які висунули до нього вимогу, як на його думку безпідставно, щодо проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Оскільки він був впевнений у своїй невинуватості та у зв`язку з тим, що поспішав до своєї матері у лікарню, він відмовився їхати у лікарню проходити запропоноване працівниками поліції обстеження. Наголосив увагу суду на ряд порушень працівниками поліції при складанні ними протоколу про адміністративне правопорушення і просив у зв`язку із цим провадження по справі закрити.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Карабут М.В. в судовому засіданні заперечувала проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки не доведено факту керування транспортним засобом, не зазначено причину зупинки транспортного засобу, проведено незаконний обшук водія, пасажира автомобіля та речей, що знаходились в автомобілі. Крім того, наголосила увагу суду на тому, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права то обов`язки та відеозаписом не зафіксовано однозначної відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Просить суд відмовити у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Суд розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення прийшов до наступного.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним порушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування повноважними на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.ст.245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

Диспозицією ч. 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП, передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

На підставі ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляд у осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

За п.1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 513381 від 22 червня 2023 року у водія ОСОБА_1 було встановлені наступні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: не природня блідість, тремтіння пальців рук.

Згідно з п.1 ч.1ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупинити транспортний засіб у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху.

Згідно п.2 розділу 1 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Пункт 4 вказаної інструкції передбачає що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Судом досліджено відеозапис з нагрудного відео реєстратора № 470959 інспектора Управління патрульної поліції в м. Дніпрі, на якому зафіксовано ОСОБА_1 , який підтверджує факт керування транспортним засобом, оскільки знаходиться на водійському сидінні, пристебнутий, та пояснює що їде забирати маму з лікарні. При спілкуванні ОСОБА_1 неодноразово повторював працівникам поліції, що в нього хвора мати та про необхідність їхати до неї. При цьому водію не було роз`яснено причини зупинки, а одразу запропоновано пройти медичний огляду на визначення стану сп`яніння. У зв`язку з якими ознаками пропонувалося пройти медичний огляд саме в лікарні, працівниками поліції озвучено не було. Підставою направлення до медичного закладу для проведення огляду на визначення стану сп`яніння, було складення протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 КпАП України. Під час спілкування працівники поліції обшукали автомобіль, декілька разів запропонували пройти медичне обстеження саме в лікарні, при цьому направлення на проходження медичного огляду не виписували, а продовжували спілкування з водієм з різних підстав. Відеозапис з нагрудної камери неодноразово припиняється на досить тривалий час. Після неодноразових пропозицій пройти медичне обстеження на визначення стану сп`яніння, та отримання неодноразових погоджень пройти зазначене обстеження, отримують від водія ОСОБА_1 відмову від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння, і відео запис припиняється.

Таким чином на думку суду було підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що спростовує пояснення водія, що він не керував транспортним засобом.

Однак як встановлено з наданого відео з боді камер № 470959 працівниками поліції не проводився огляд на виявлення ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 . Водій спілкується з поліцейськими спокійно, реакцію зіниць очей у нього ніхто не перевіряє. При цьому суд звертає увагу, що такі ознаки наркотичного сп`яніння як тремтіння пальців рук, не зазначено в переліку ознак наркотичного сп`яніння, визначених в п.4 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»

Окрім того, в порушення вимог статті 268 КУпАП, що підтверджується наданим відеозаписом, особі, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не роз`яснені його процесуальні права, зокрема й право користуватися юридичної допомогою адвоката в зазначеній ситуації.

Відповідно до вимог п. 5 «Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки», затвердженої наказом МВС України N 1026 від 18.12.2018 року, згідно якої, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Як вбачається з надано співробітниками поліції відеозапису з боді камер № 470959, о 15-10 годині водій ОСОБА_1 починає наполягати на згоді пройти медичне обстеження в медичному закладі, на що працівники поліції повідомляють, що вже не приймається погодження на проходження медичного огляду у зв`язку з тим, що нібито складане протокол про адміністративне правопорушення. При цьому співробітник поліції на камеру когось спонукає швидше розпочинати писати зазначений протокол, відео на цьому припиняється і починається лише в 15-38 годин.

Таким чином судом встановлено порушення вимог п. 5 «Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки», затвердженої наказом МВС України N 1026 від 18.12.2018 року.

Суд також звертає увагу, що в порушенні вимог ч.1 ст.266 КУпАП матеріали справи взагалі не містять відомостей, щодо наявності направлення правопорушника на проходження огляду на стан сп`яніння у медичний заклад. Та підтвердження щодо відсторонення водія від керування у зв`язку зі складенням відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ст.. 130 ч.1 КпАП України.

В матеріалах справи міститься рапорт командира взводу 2 роти 4 батальйону 3 УПП В Дніпропетровській області Скляр Р.С, з якого не вбачається причин зупинки транспортного засобу.

Окрім іншого, суд зазначає, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення за відсутності належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення певною особою такого адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року по справі №524/5741/16-а.

В силу положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищевикладене, суд критично оцінює надані працівниками поліції докази з точки зору їх достовірності та допустимості та вважає, що вони не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до п.1ст.247 КпАП України обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених вище обставин суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за недоведіністю наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, ч.1130, 247, 268, 284 ч.3, 289, 291, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КпАП України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подається до відповідного апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя В.В. Шиян