Справа № 522/2258/23
Провадження № 3/522/2332/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м.Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., розглянувши у присутності: прокурора Щербіна Н.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Білозор О.О., адміністративні матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Одеській області ДСР НПУ, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого депутатом Одеської міської ради VIII скликання, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, №344/2023 від 02.02.2023 року, встановлено, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Одеської міської ради VIII скликання, являючись суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив колегіальний орган - депутатів Одеської міської ради VIII скликання про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час прийняття участі в голосуванні на сесії Одеської міської ради VIII скликання, яка відбулась 08.12.2021 року, за рішення № 793-VIII від 08.12.2021 року «Про ліквідацію постійної комісії Одеської міської радиVIII скликання з питань землеустрою та земельних правовідносин та утворення постійної комісії Одеської міської ради VIII скликання з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних правовідносин, обрання голови, затвердження її складу та Положення», до складу якої його було затверджено, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до постанови Одеської міської територіальної виборчої комісії Одеського району Одеської області № 331 від 23.11.2020 року, ОСОБА_1 зареєстровано обраним депутатом Одеської міської ради VIII скликання.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано.

Відповідно до протоколу І сесії Одеської міської ради VIII скликання від 24.11.2020 року депутатам Одеської міської ради VIII скликання надано повноваження.

Враховуючи вище викладене, згідно п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», депутат Одеської міської ради VIII скликання ОСОБА_1 відноситься до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону, як на депутата місцевої ради, та він зобов`язаний виконувати вимоги Закону, в тому числі зазначені у ст. 28 цього Закону, та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів.

Положеннями ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи забов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» та п.2 Примітки до ст. 172-7 КУпАП, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», приватний інтерес- будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльність в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1,2 частини першої ст. 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Статтею 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради публічно повідомляє про конфлікт інтересів, який виник під час участі у засіданні ради, іншого колегіального органу (комісії, комітету, колегії тощо), відповідному колегіальному органу та не бере участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідним колегіальним органом. Якщо неучасть осіб, зазначених у частині першій цієї статті, у прийнятті рішення призведе до втрати повноважності відповідної ради, іншого колегіального органу, особи, у яких наявний конфлікт інтересів, беруть участь у прийнятті радою, іншим колегіальним органом рішення, за умови публічного самостійного повідомлення про конфлікт інтересів під час засідання колегіального органу. Якщо повідомлення про конфлікт інтересів здійснено на засіданні ради, іншого колегіального органу, інформація про таке повідомлення обов`язково вноситься до протоколу засідання ради, іншого колегіального органу.

Також вимогами ч.2 ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

У разі якщо неучасть особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом.

На переконання органу, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , зібраними доказами встановлено, що 06.12.2021 року, на підставі протоколу засідання депутатської фракції «Довіряй ділам» від 16.12.2021 року, депутат Одеської міської ради VIII скликання ОСОБА_1 звернувся з заявою до Одеського міського голови, з проханням включити його до складу постійної комісії з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних правовідносин.

08.12.2021 року на засіданні Одеської міської ради VIII скликання, розглядалось питання «Про ліквідацію постійної комісії Одеської міської ради VIII скликання з питань землеустрою та земельних правовідносин та утворення постійної комісії Одеської міської ради VIII скликання з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних правовідносин, обрання голови, затвердження її складу та Положення»

Згідно додатку №1 до рішення № 793-VIII від 08.12.2021 року «Про ліквідацію постійною комісії Одеської міської ради VIII скликання з питань землеустрою та земельних правовідносин та утворення постійної комісії Одеської міської ради VIII скликання з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних правовідносин, обрання голови, затвердження її складу та Положення» до складу постійної комісії Одеської міської ради VIII скликання з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних правовідносин входить ОСОБА_1 .

Відповідно до списку поіменного голосування по питанню «Про ліквідацію постійної комісії Одеської міської ради VIII скликання з питань землеустрою та земельних правовідносин та утворення постійної комісії Одеської міської ради VIII скликання з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних правовідносин, обрання голови, затвердження її складу та Положення» «За» проголосували 44 депутати Одеської міської ради VIII в тому числі ОСОБА_1 .

Згідно відповіді з Одеської міської ради повідомлень про виникнення реального конфлікту інтересів за період з 01.01.2021 року по теперішній час від ОСОБА_1 не надходило.

Тобто, ОСОБА_1 , достовірно знаючи, що його включено до складу постійної комісії Одеської міської ради VIII скликання з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних правовідносин, ані до початку розгляду питання «Про ліквідацію постійної комісії Одеської міської ради VIII скликання з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних правовідносин, обрання голови, затвердження її складу та Положення», ані під час його проведення не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та негайно не повідомив про наявність реального конфлікту інтересів колегіальний орган, тобто не вжив всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів, який виник у нього під час голосування за вищевказане питання, чим порушив вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, під час виконання повноважень депутата Одеської міської ради VIII скликання в ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів-суперечність між приватним інтересом, який полягає у бажанні бути обраним до складу постійної комісії Одеської міської ради VIII скликання з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних правовідносин, та його повноваженнями, як депутата, що вплинуло на об`єктивність та неупередженість прийняття рішення.

Отже, ОСОБА_1 , будучи депутатом Одеської міської ради VIII скликання, являючись суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив колегіальний орган- депутатів Одеської міської ради VIII скликання про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час прийняття участі в голосуванні на сесії Одеської міської ради VIII скликання, яка відбулась 08.12.2021 року, за рішення № 793- VIII від 08.12.2021 року «Про ліквідацію постійної комісії Одеської міської ради VIII скликання з питань землеустрою та земельних правовідносин та утворення постійної комісії Одеської міської ради VIII скликання з питань з питань просторового розвитку, землеустрою, та регулювання земельних правовідносин, обрання голови, затвердження її складу та Положення» до складу якої його було затверджено, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Статтею 41 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, діють неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої політичні погляди, ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-7 КУпАП встановлюється відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, моментом виникнення у депутата Одеської міської ради VIII скликання ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів, є момент прийняття ним участі у голосуванні за рішення № 793-VIII від 08.12.2021 року.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 з питань офіційного тлумачення положень ч.1 ст. 276 КУпАП місцем вчинення правопорушення є адміністративно-територіальна одиниця, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 не виконав вимоги ст. 28 Закону, які виникли у нього, як у депутата Одеської міської ради VIII скликання, яка розташована за адресою: м. Одеса, пл. Думська, 1, та є місцем вчинення правопорушення.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначимі. Тому, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У тому числі, відповідно до вимог ст. 68 Конституції України Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Часом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-7 КУпАП, є дата прийняття ним участі у голосуванні за рішення № 793- VIII від 08.12.2021 року, тобто 08.12.2021 р.

Датою виявлення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією є дата завершення збору доказів, встановлення особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, фактичних даних для висновку про наявність в діях особи вини у вчиненні правопорушення, встановлення складу адміністративного правопорушення та складання і оголошення протоколу за участю особи ОСОБА_1 , а саме 02.02.2023 року.

Юридичними наслідками в даному випадку є вчинення дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Отже, відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього не є тими необхідними та достатніми підставами для застосування вимог ст.22 КУпАП.

Згідно ст. 255 КУпАП «Особи, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення»: У справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: 1) уповноваженні на те посадові особи: органів внутрішніх справ (Національної поліції) статті 172-4 172-9 (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище).

Відповідно до ст. 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Строк розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).

Відповідно до п.п. 3 п.1 розділу II «Завдання Управління» «Положення про Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України», затвердженого Наказом ДСР НПУ від 06.11.2019 року № 17 (Далі - Положення), основними завданнями є: протидія корупції серед посадових осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», вжиття заходів з метою виявлення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та їх припинення відповідно до законодавства.

Відповідно до п.п. 22 п. 1 розділу III «Функції управління» Положення, працівники Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України здійснюють моніторинг та аналіз стану дотримання антикорупційного законодавства особами, на яких поширюється дія статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п.п. 23 п.1 розділу III «Функції управління» Положення, працівники Управління здійснюють збирання доказів про вчинення корупційних правопорушень та правопорушень пов`язаних з корупцією.

Відповідно до п.п. 24 п.1 розділу III «Функції управління» Положення, працівники Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, здійснюють складання в межах компетенції протоколів про правопорушення, пов`язані з корупцією, та направлення їх до суду в установленому законодавством порядку.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в судове засідання з`явився, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП ,заперечував та просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Заперечував проти обставин справи, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме зазначивши, що його участь в голосуванні за проект рішення «Про ліквідацію постійної комісії Одеської міської ради VIII скликання з питань землеустрою та земельних правовідносин та утворення постійної комісії Одеської міської ради VIII скликання з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних правовідносин, обрання голови затвердження її складу та Положення» від 08.12.2021 року відбулось за відсутності реального конфлікту інтересів. Відповідно до положень ст. 18, 20 Закону України «Про статус місцевих депутатів» брати участь у роботі ради та входити до складу постійної комісії є його обов`язком. ОСОБА_1 зазначив, що приймав участь в голосуванні в якості члена постійної комісії, а не в якості голови. Окремо зауважив про вибірковий підхід щодо складання протоколів та політичний характер, який на переконання ОСОБА_1 пов`заний з його депутатською діяльністю та направлений на блокування роботи сесії ради. Зі слів ОСОБА_1 аналогічна ситуація склалась в Верховній Раді України. Також ОСОБА_1 зазначив, що протягом тринадцяти років є депутатом, протягом п`яти років обіймав посаду секретаря міської ради, майже рік виконував обов`язки мера та в повній мірі обізнаний щодо своїх прав та обов`язків, зазначивши, що жодного разу на нього не було складено протокол про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, а його участь в голосуванні за формування робочих органів ради є його обов`язком пов`язаним з реалізацією представницьких функцій, як депутата місцевої ради. Зазначив, що не повідомляв відповідний орган про наявність у нього реального конфлікту інтересів, оскільки такої необхідності не було, та йому відома процедура врегулювання конфлікту інтересів, визначена законодавством.

В судове засідання з`явилась захисник ОСОБА_1 адвокат Білозор О.О., яка надала письмові пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та просила справу стосовно свого підзахисного закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення. Зазначила, що відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» в діях ОСОБА_1 відсутній реальний конфлікт інтересів. Зазначила, що на сесії ОМР працюють всі депутати та повинні входити до складу постійної комісії, що є здійсненням представницьких функцій та є незрозумілим в чому саме полягає суперечність та в чому висловлюється вплив та вигода від прийняття участі в голосуванні. Зауважила, що за весь час перебування ОСОБА_1 в постійній комісії не виникало жодного конфлікту інтересів. Зазначила, що у ОСОБА_1 не було підстав повідомляти уповноважений орган про наявність у останнього будь-якого конфлікту інтересів.

В судовому засіданні прокурор Щербіна Н.М., зазначила, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази та просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Посилалась на рекомендації НАЗК та зазначила, що ОСОБА_1 не мав приймати рішення відносно себе, без повідомлення у встановленому законодавством порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол, думку учасників справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку щодо необхідності закриття провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

На підставі ст. 252 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган, посадова особа, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Одеської міської територіальної виборчої комісії Одеського району Одеської області № 331 від 23.11.2020 року, ОСОБА_1 зареєстровано обраним депутатом Одеської міської ради VIII скликання.

Відповідно до протоколу І сесії Одеської міської ради VIII скликання від 24.11.2020 року депутатам Одеської міської ради VIII скликання надано повноваження.

Наявними в матеріалах справи доказами встановлено, що 06.12.2021 року, на підставі протоколу засідання депутатської фракції «Довіряй ділам» від 16.12.2021 року, депутат Одеської міської ради VIII скликання ОСОБА_1 звернувся з заявою до Одеського міського голови, з проханням включити його до складу постійної комісії з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних правовідносин.

08.12.2021 року на засіданні Одеської міської ради VIII скликання, розглядалось питання «Про ліквідацію постійної комісії Одеської міської ради VIII скликання з питань землеустрою та земельних правовідносин та утворення постійної комісії Одеської міської ради VIII скликання з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних правовідносин, обрання голови, затвердження її складу та Положення.»

Згідно додатку №1 до рішення № 793-VIII від 08.12.2021 року «Про ліквідацію постійною комісії Одеської міської ради VIII скликання з питань землеустрою та земельних правовідносин та утворення постійної комісії Одеської міської ради VIII скликання з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних правовідносин, обрання голови, затвердження її складу та Положення» до складу постійної комісії Одеської міської ради VIII скликання з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних правовідносин входить ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2 ст. 20 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради, крім секретаря ради, голови районної у місті, районної, обласної ради та їх заступників, повинен входити до складу однієї з постійних комісій, що утворюються радою.

Відповідно до списку поіменного голосування по питанню «Про ліквідацію постійної комісії Одеської міської ради VIII скликання з питань землеустрою та земельних правовідносин та утворення постійної комісії Одеської міської ради VIII скликання з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних правовідносин, обрання голови, затвердження її складу та Положення» «За» проголосували 44 депутати Одеської міської ради VIII скликання, в тому числі ОСОБА_1 .

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради зобов`язаний брати участь у роботі ради, постійних комісій та інших її органів, до складу яких він входить, всебічно сприяти виконанню їх рішень.

Відповідно до ч.2 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування», депутат представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов`язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення. Депутат, крім секретаря ради, повинен входити до складу однієї з постійних комісій ради.

Згідно відповіді з Одеської міської ради повідомлень про виникнення реального конфлікту інтересів за період з 01.01.2021 року по теперішній час від ОСОБА_1 не надходило.

Виходячи з аналізу п.1 ч.2 ст. 18 та ч.2 ст. 20 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», ч.2 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування» суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 виконуючи покладені на нього, як на депутата обов`язки, та будучи в повній мірі обізнаним щодо поняття та сутті реального конфлікту інтересів, а також умов його виникнення, та визначеного законом механізму реагування, як зазначив ОСОБА_1 в судовому розгляді, не мав обґрунтованих підстав вважати, що діє в умовах реального конфлікту інтересів, а відповідно повідомляти про наявність такого конфлікту.

Враховуючи вищезазначене суд приходить висновку про відсутність об`єктивних та очевидних підстав вважати, що діє у умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закона України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1,2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Статтею 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради публічно повідомляє про конфлікт інтересів, який виник під час участі у засіданні ради, іншого колегіального органу (комісії, комітету, колегії тощо), відповідному колегіальному органу та не бере участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідним колегіальним органом.

Якщо неучасть осіб, зазначених у частині першій цієї статті, у прийнятті рішення призведе до втрати повноважності відповідної ради, іншого колегіального органу, особи, у яких наявний конфлікт інтересів, беруть участь у прийнятті радою, іншим колегіальним органом рішення, за умови публічного самостійного повідомлення про конфлікт інтересів під час засідання колегіального органу. Якщо повідомлення про конфлікт інтересів здійснено на засіданні ради, іншого колегіального органу, інформація про таке повідомлення обов`язково вноситься до протоколу засідання ради, іншого колегіального органу.

Також вимогами ч.2 ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

У разі якщо неучасть особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом.

Відповідно до ст.1 Закону та п.2 Примітки до ст. 172-7 КУпАП, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», приватний інтерес- будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльність в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

У п. 14.1.2. Методичних рекомендацій від 21.10.2022 року №13 Національного агентства з питань запобігання корупції (НАЗК) наводиться приклад можливої наявності у депутата місцевої ради приватного інтересу в питанні формування складу постійної комісії, а саме, депутат місцевої ради особисто заінтересований в обранні себе головою постійної комісії ради. Така заінтересованість може полягати у бажанні особи отримувати заробітну плату (у разі обрання голови постійної комісії з питань бюджету, який за рішенням ради працює в раді на постійній основі), в бажанні підвищити свій соціальний статус, реалізувати певні амбіції, отримати здобутки, навички, які забезпечать діяльність у статусі голови постійної комісії».

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, можливо дійти висновку про те, що обов`язковим є встановлення такої необхідної ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, як особиста заінтересованість, що свідчила б про наявність приватного інтересу.

Крім того, щодо реалізації службових/представницьких повноважень стосовно себе, в п. 2.2.1 вказаних раніше Методичних рекомендацій НАЗК №13 від 21.10.2022 року, до таких ситуацій можна віднести прийняття (або участь у прийнятті) рішень особою щодо себе самої, які стосуються оплати праці, відведення земельних ділянок, використання права на депутатське звернення чи депутатський запит у власних інтересах, тобто мають бути конкретні наслідки прийняття такого рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Виходячи з досліджених під час судового розгляду доказів, судом встановлено, що при голосуванні на сесії Одеської міської ради VIII скликання 08.12.2021 року депутатами не вирішувались питання щодо оплати праці, відведення земельних ділянок, використання права на депутатське звернення чи депутатський запит у власних інтересах. При цьому, ОСОБА_1 приймав участь у голосуванні лише щодо ліквідації та створення постійної комісії Одеської міської ради, затвердження положення цієї комісії, заявивши свою кандидатуру у члени постійної комісії, головою цієї комісії він не обирався, що не зобов`язувало його повідомляти відповідний орган про конфлікт інтересів, оскільки будь-який конфлікт інтересів у даному конкретному випадку відсутній, та він виконував свої представницькі функції, як депутат міської ради.

Враховуюче вищевказане, суд дійшов висновку що ОСОБА_1 , при виконанні ним повноважень депутата за відсутності реального конфлікту інтересів, не повинен був повідомляти колегіальний орган - депутатів Одеської міської ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час прийняття участі в голосуванні на сесії Одеської міської ради VIII скликання.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (справа «Федорченко та Лозенко проти України»).

При цьому, суд також виходить з вимог ст. 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином суд не вбачає підстав для притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, аналізуючи в сукупності наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні достатні об`єктивні дані, які вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.1 ст. 172-7 КУпАП, на підставі чого справу про адміністративне правопорушення відносно нього за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 9, 10, 172-7, 221, 245, 247, 254, 280, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого депутатом Одеської міської ради VIII скликання, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя Приморського районного суду

м.Одеси І.В. Циб