Справа №932/7376/22
Провадження № 3/932/3711/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Бакуменко А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Державної податкової служби України головне управління ДПС у Дніпропетровській області Соборний відділ податків і зборів, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , керівника ТОВ «АПРІОРІ САТ», місце мешкання АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т АН О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 17946/04-36-04-07 від 27.10.2022, складеним головним державним інспектором Соборного відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Васющенко Олександром Сергійовичем, вбачається, що ОСОБА_2 , керівник ТОВ «АПРІОРІ САТ», вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, а саме неподав платіжні доручення до установ банків на перерахування належного до сплати податку на додану вартість , задекларованого в податковій декларації з податку на додану вартість/уточнюючому розрахунку податкових зобов?язань з ПДВ у зв?язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний (податковий ) період 2022 року, порушивши п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-IV (із змінами та доповненнями).

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 не з`явився в судове засідання, хоча про дату, час та місце розгляду даної справи повідомлявся належним чином.

У ч. 1 ст. 268 КУпАП закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 до суду не надходило клопотання про відкладення розгляду цієї справи. Також відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.212-3 цього Кодексу, не належать до переліку справ, при розгляді яких є обов`язковою присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, неявка ОСОБА_2 у судове засідання не є перешкодою для проведення розгляду даної справи.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій - п`ятій цієї статті.

Дана справа про адміністративні правопорушення не відноситься до справ, зазначених у частині третій - п`ятій ст. 38 КУпАП.

Встановлено, що протоколом про адміністративне правопорушення про адміністративне правопорушення №17946/04-36-04-07 від 27.10.2022 року ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП, за неподання платіжних доручень.

Оскільки, відповідно до зазначеного протоколу адміністративне правопорушення ОСОБА_2 було вчинено 02.08.2022 року та не є триваючим, то строк давності накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, закінчився 03.11.2022 року.

Крім того, суд звертає увагу, що на сьогодні не існує єдиної судової позиції з приводу того, чи потрібно визнавати винною особу у вчиненні адміністративного правопорушення у разі закриття справи у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Наприклад, у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 р. визначено, що вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст.38 КУпАП. Водночас розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст.38 КУпАП, а передбачений ст.277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного та повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, якщо на момент розгляду справи в суді закінчилися строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд у разі заперечення особою своєї вини чи наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, та лише після цього закриває провадження у справі.

У подальшому 07.11.2017 р. Науково-консультативна рада при Вищому адміністративному суді України (далі НКР при ВАСУ) на відміну від Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ прийняла Висновок «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності». У Висновку зазначено, що п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Окрім того, логічне тлумачення абз. 1 ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів це єдина необхідна підстава для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню у процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі вини особи у його вчиненні. Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями. Прийняття двох таких взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до ст.284 КУпАП, рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Таким чином, НКР при ВАСУ зроблено висновок, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

З вищевказаного приводу на даний час немає сформованої правової позиції Верховного Суду ( Великої Палати чи Касаційного адміністративного суду), у зв`язку з чим місцевими та апеляційними судами ухвалюються рішення (постанови) про визнання винуватим або без встановлення вини особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Врахувавши наявність вищевказаної юридичної невизначеності, суддя звертає увагу на те, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні; відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якість закону»; якщо в національному законодавстві допущено неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, то національні органи мають застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід, тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Таким чином, суддя керується принципом застосування до винної особи найбільш сприятливого закону, у зв`язку з чим провадження в цій справі слід закрити без підтвердження чи спростування вини ОСОБА_2 на підставі ст.247 п.7 КУпАП за строком давності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-2 КУпАП закрити на підставі ст.247 п.7 КУпАП у зв`язку з закінченням строку давності накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя А.В. Бакуменко