Справа № 758/8625/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2023 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Казмиренко Л.В., розглянувши справу, яка надійшла з Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , генерального директора ТОВ «ТЕХНОБУДСЕРВІС 2006», РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст.41 КУпАП,

встановив:

У порушення вимог частини першої статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 року №2136-IX заробітну плату працівникам не виплачено на умовах, визначених трудовим договором. У порушення вимог частини першої статті 115 КЗпП, частини першої статті 24 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95-ВР, виплата заробітної плати не проводиться регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), рідше двох разів та перевищує шістнадцяти календарних днів, пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до п.5.1 Положення про оплату праці працівників ТОВ «Технобудсервіс 2006», затвердженого наказом від 23.09.2019 року №1-2309-19 «Про затвердження Положення про оплату праці працівників ТОВ «Технобудсервіс 2006» заробітна плата має виплачуватись працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені згідно діючого законодавства України, а саме двічі на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів:

-до 21 числа поточного місяця - виплачується заробітна плата за першу половину місяця з 1 по 15;

- до 05 числа наступного місяця - виплачується заробітна плата за другу половину місяця з 16 по 30 (31).

Відповідно до наданих ТОВ «ТЕХНОБУДСЕРВІС 2006» завірених копій документів на вимогу про надання документів від 26.06.2023 року №Ц/2/17500-23 Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці та пояснення за підписом генерального директора ТОВ «ТЕХНОБУДСЕРВІС 2006» ОСОБА_1 встановлено, що станом на 03.07.2023 року заборгованість з виплати заробітної плати перед одним працюючим працівником за період з лютого 2022 року по вересень 2022 року становить 16 773,36 грн. У зв`язку з вищевикладеним, ТОВ «ТЕХНОБУДСЕРВІС 2006» порушено вимоги частини статті 10 ЗУ №2136, частини першої статті 115 КЗпП України, частини першої статті 24 ЗУ №108.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП України як порушення вимог законодавства про працю.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Побережна М.О. просила провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зазначила, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення двох діянь, а саме порушення термінів виплати заробітної плати працівникам ТОВ «Технобудсервіс 2006» та невиплата заробітної плати одному з працівників вказаного підприємства.

За першим епізодом вказаного діяння не зазначено ані періоду, у який вчинено наведене порушення, ані конкретних працівників, яким заробітна плата виплачена з порушенням термінів, та долучені до справи докази цього не містять.

В Акті перевірки від 03.07.2023 року міститься лише посилання про загальний розмір, який становить 258 424,22 грн. Проте, в який період вчинено це порушення, хто з посадових осіб є відповідальним в акті не вказується.

Відносно другого інкримінованого діяння, в протоколі не зазначено прізвище працівника, що не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, в даному випадку ОСОБА_1 відомо, що таким працівником є ОСОБА_2 , перед яким заборгованість вже погашена.

Так, станом на 03.07.2023 року дійсно існувала вказана заборгованість, яка виникла у зв`язку із фактичним припиненням діяльності підприємства через воєнний стан та неможливістю встановити місцезнаходження працівника, що згідно ч.3 ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» є підставою для звільнення від відповідальності.

При цьому, для погашення заборгованості підприємством вживались заходи.

Що стосується працівника ОСОБА_2 , останній був мобілізований на військову службу. Законом України від 01.07.2022 року №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022 року, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», з 19 липня 2022 року роботодавець звільнений від обов`язку збереження середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу, зі збереженням за цими працівниками лише місця роботи і посади. Виходячи з цього, інкримінування невиплати заробітної плати за період з 19.07.2022 по 31.07.2022, а також серпень-вересень 2022 року є безпідставними. Що стосується періоду з 01.02.2022 по 18.07.2022 року, то ця заборгованість виникла через ведення бойових дій, що є підставою для звільнення від відповідальності.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Побережну М.О., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 41 КУпАП передбачено відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Так, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.41 КУпАП є посадові особи підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують найману працю.

Згідно Наказу (розпорядження) №5 від 21.01.2009, ОСОБА_1 призначено на посаду генерального директора ТОВ «ТЕХНОБУДСЕРВІС 2006».

Як вбачається із Акту № Ц/КВ/15039/7 від 03.07.2023 року, складеного за результатами проведення позапланового заходу контролю щодо додержання вимог законодавства у сфері праці ТОВ «ТЕХНОБУДСЕРВІС 2006» головним державним інспектором Замулою Т.Ю., заборгованість з виплати заробітної плати у розмірі 258 424,22 грн. погашена відповідно до наданих копій зведених відомостей сум для зарахування на картрахунки. Станом на 03.07.2023 заборгованість з виплати заробітної плати перед одним працюючим працівником з лютого 2022 по вересень 2022 року становить 16 773,36 грн. У зв`язку з чим ТОВ «ТЕХНОБУДСЕРВІС 2006» порушено вимоги частини першої статті 10 ЗУ №2136, частини першої статті 115 КЗпП України, частини першої статті 24 ЗУ №108.

Дослідивши вказаний Акт від 03.07.2023 року, суд вважає, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосуються одного епізоду правопорушення, а не двох, як зазначає захисник в судовому засіданні, а саме щодо заборгованості перед одним працюючим працівником на суму 16 773,36 грн.

Так, як вбачається із Довідки за підписом генерального директора ОСОБА_1 від 03.07.2023 року, заборгованість із виплати заробітної плати перед одним працюючим працівником становить 16 773,36 грн. з лютого по вересень 2022 року.

Відповідно до Інформації за підписом генерального директора ОСОБА_1 від 03.07.2023 року, список працюючих працівників, перед якими виникла заборгованість з виплати заробітної плати станом на 27.06.2023 року - ОСОБА_2 , технічний директор.

Як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_1 від 03.07.2023 року, заробітна плата була виплачена перед усіма працівниками, за винятком технічного директора ОСОБА_2 , який був призваний на військову службу під час мобілізації з 24.02.2022 року та не виходить на зв`язок.

Як зазначає захисник в судовому засіданні, на телефонні дзвінки ОСОБА_2 не відповідав, на запит військової частини відповідь не отримали, родичі на зв`язок не виходили.

При цьому, за Наказом ТОВ «ТЕХНОБУДСЕРВІС 2006» від 24.02.2022 року ОСОБА_2 , технічного директора, увільнено від роботи з 24.02.2022 року у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, на особливий період, зі збереженням роботи, посади і середнього заробітку на період проходження військової служби. Додаток: витяг з наказу військового комісара від 24.02.2022 року.

Однак заробітна плата на картковий рахунок ОСОБА_2 не надходила та виплачена не була.

Згідно ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили.

Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати.

У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойові дії, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства.

Як зазначила захисник в судовому засіданні, заборгованість із заробітної плати станом на сьогодні виплачена.

Оцінюючи зібрані та досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення доведена і його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Враховуючи наведені докази в їх сукупності, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно Закону України "Про судовий збір" до стягнення із ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

На підставі ч.1 ст. 41 КУпАП, керуючись ст. 33, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. 00 коп. (п`ятсот десять грн. 00 коп.).

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. (п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.).

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Л. В. Казмиренко