Справа № 177/1775/23
Провадження № 3/177/1159/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 вересня 2023 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В.

розглянувши матеріали, які надійшли з Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

не працевлаштованого

інвалідності не має

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 187961 від 22.08.2023, 22.08.2023 о 14:30 год водій ОСОБА_1 , на автодорозі Н-23, Кривий Ріг-Нікополь, поблизу смт Радушне, керував транспортним засобом Рено Сандера, днз НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушена координація рухів), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 у судовому засіданні 13.09.2023 вину не визнав. Надав суду пояснення про те, що у вказані у протоколі день та час транспортним засобом не керував. Належним йому автомобілем керував ОСОБА_2 , який є працівником національної поліції. Він ОСОБА_1 дійсно перебував в автомобілі, що належить йому на праві власності, але в якості пасажира, оскільки вони їхали покупатися на канал. Під`їжджаючи до каналу, ОСОБА_3 перебуваючи за кермом автомобілю, дійсно наїхав на трубу, яка лежала посеред дороги, без жодних попереджувальних чи огороджувальних знаків, елементів. Після цього, до них підійшли невідомі особи, які назвалися власниками труби та почали вимагати за неї кошти в сумі 10000 грн. ОСОБА_3 з місця події поїхав на іншому автомобілі, що за ним приїхав, а він ОСОБА_1 , як власник автомобілю, залишився чекати працівників поліції. Після приїзду працівників поліції, він категорично заперечував факт керування транспортним засобом, вказуючи на те, що автомобілем не керував, але працівники поліції його не чули та склали відносно нього протокол за ст. 124 КУпАП та ст. 130 КУпАП. Також ОСОБА_1 зазначав, що він не заперечує того факту, що перед вказаними подіями він вживав алкоголь, але категорично заперечував факт керування транспортним засобом.

13.09.2023 ОСОБА_1 заявив перед судом клопотання про оголошення перерви для забезпечення явки до суду та допиту в суді свідка ОСОБА_3 , який дійсно керував транспортним засобом. Вказане клопотання, з метою не порушення права на захист, було задоволено. Однак, будучи повідомленим про дату, час та місце наступного судового засідання, ОСОБА_1 до суду не з`явився, явку свідка, який мав би підтвердити чи спростувати його версію подій не забезпечив, та не надав суду інформації, яка б надавала можливість суду здійснити виклик свідка ОСОБА_4 . Неявка до суду ОСОБА_1 не перешкоджає розгляду справи.

Вказаний у протоколі в якості свідка ОСОБА_5 був повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи, але до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, що унеможливило його допит у суді.

Свідка ОСОБА_6 , який вказаний у протоколі, як свідок події, не вдалося викликати.

Вислухавши ОСОБА_1 у минулому засіданні, дослідивши письмові матеріали справи та відеозаписи, долучені до матеріалів справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ставиться в вину порушення п. 2.5 ПДР України, який вимагає від водія на законну вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання вказаних обов`язків має наслідком відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, серед іншого, настає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, однією з ознак складу правопорушення є відмова від проходження огляду саме у встановленому законом порядку, тому орган, який складає матеріали справи про адміністративне правопорушення, повинен довести дані факти.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура виявлення у водіїв ознак сп`яніння, а також проведення огляду на стан сп`яніння, деталізована в підзаконному нормативно правовому акті, а саме Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735.

Відповідно до п.п. 2 Розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, огляду та стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п. 7 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Тобто, законодавством визначена чітка процедура проведення огляду на стан сп`яніння, яка вимагає від уповноваженого суб`єкта, в даному випадку працівника поліції, у разі виявлення ознак алкогольного сп`яніння у водія, тобто особи, яка керує транспортним засобом, запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, поліцейський зобов`язаний запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. І лише у разі відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, скласти протокол за порушення п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В підтвердження вини ОСОБА_1 суду надано протокол про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано обставини інкримінованого правопорушення, зокрема вказано про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а також про його відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Однак, сам протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції, складені уповноваженим суб`єктом, не може бути беззаперечним доказом вини у вчиненні правопорушення. Обставини викладені у протоколі, рапорті поліцейського, які є документами складеними уповноваженим суб`єктом, мають бути підтверджені й іншими доказами, що мають узгоджуватися між собою.

Так, суду не надано жодного доказу, які б спростовували версію ОСОБА_1 , про те, що він не керував транспортним засобом. З відеозапису наданого суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення, слідує, що ОСОБА_1 на місці події неодноразово вказував працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом, але працівники поліції не з`ясували у нього, хто саме керував транспортним засобом (за версією ОСОБА_1 ), посилаючись на нібито доведення вказаного факту відеозаписом руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , наявного у очевидців. Але, до протоколу про адміністративне правопорушення такого запису не додано. Хоча, як слідує з відеозапису з бодікамер, працівник поліції вимагав у очевидців надання такого запису для його долучення до матеріалів справи, на що отримав згоду. Однак, запис, який би підтверджував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суду не надано. Свідки події, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , до суду не з`явилися, жодних відеозаписів суду не надали. На момент приїзду поліцейських на місце події, що слідує з відеозапису з бодікамер, автомобіль Рено Сандера, днз НОМЕР_1 стояв у нерухомому стані, біля нього стояли ряд осіб, в тому числі ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Отже, суд приходить до висновку, що суб`єктом уповноваженим на складення протоколу про адміністративне правопорушення, перед судом не доведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім цього, суд звертає увагу, що процедура проходження огляду на стан сп`яніння, чітко визначена у ст. 266 КУпАП, має бути зафіксована на технічні засоби відеозапису, та лише у разі відсутності такої можливості, залучаються свідки.

Як слідує з наданих суду відеозаписів, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції мали технічну можливість здійснювати фіксацію за допомогою технічних засобів процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Однак, надані суду відеозаписи з місця події не містить фіксації процедури проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння. Так, відеозапис з номером ….0013 містить фіксацію факту приїзду працівників поліції, спілкування з присутніми, в тому числі щодо надання ними відеозапису факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також містить констатацію працівником поліції вчинення ОСОБА_1 правопорушень передбачених ст. 124, 130 КУпАП, на чому запис припинено. Наступний запис … 0014 розпочинається з пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі, при цьому проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу взагалі не пропонувалося, що свідчить про порушення процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Записи 0015, 0017, 0018 містіть фіксацію ходу роз`яснення ОСОБА_1 його процесуальних прав, та змісту складених протоколів.

Надані до протоколу письмові пояснення свідків про нібито відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку, містять загальне формулювання та не розкривають суть процедури, від якої відмовився ОСОБА_1 . Свідки до суду не з`явилися, що унеможливило з`ясування вказаних обставин судом. Разом з тим, згідно наданого суду відеозапису, ОСОБА_1 не пропонувалося пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, що свідчить про те, що процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не була дотримана.

Матеріали справи містять акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, від підписання якого ОСОБА_1 нібито відмовився, однак зміст вказаного акта не узгоджується з відеозаписом з місця події, згідно якого працівник поліції не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. У зв`язку з чим, суд критично оцінює вказані письмові докази (письмові пояснення свідків що містять ідентичні записи, що не розкривають зміст процедури від якої відмовився ОСОБА_1 та акт огляду), які не узгоджуються з відеозаписами з місця події, який згідно ст. 266 КУпАП є обов`язковим та є об`єктивним доказом, не залежним від волі будь-кого із заінтересованих осіб.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення та змінювати фабулу інкримінованого особі правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про не доведення перед судом, поза розумним сумнівом, відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до процедури визначеної законом, як і недоведено факту керування ним транспортним засобом.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що справу слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 130, 251, п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку відсутністю в діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя М.В. Березюк