Справа №336/1057/23
Провадження №3/336/942/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого АРПЧЗ, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановила:

15.01.2023 о 14.05 годині в м. Запоріжжя, Шевченківський район, по Донецькому шосе біля будинку №4, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Ford Fiesta, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, зазначив, що не керував транспортним засобом Ford Fiesta. За кермом перебував його товариш ОСОБА_2 . В той день він приїхав з роботи, випив пива, коли зателефонувала дружина і попросила забрати її. Оскільки він вже випив пива, то не міг сісти за кермо, тому він зателефонував товаришу ОСОБА_3 і попросив з ним з`їздити за його дружиною. На блок пості їх зупинили військові. За кермом перебував його товариш ОСОБА_3 . Коли вони вийшли з автомобіля, військові попросили ОСОБА_1 пред`явити документи. Після чого, військовий зазначив, що він в стані алкогольного сп`яніння. Він не заперечував, оскільки дійсно випив пива, але не керував транспортним засобом. Під час спілкування з військовими його товариш ОСОБА_3 уїхав на маршрутному таксі, оскільки дуже поспішав на роботу, забравши з собою документи на автомобіль. Зазначив, що відмовився від проходження медичного огляду, оскільки автомобілем не керував.

Адвокат Середа А.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , зазначив. що свідки подій не були безпосередніми свідками відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , останні знаходились далеко та не могли чути про що саме йшла мова. Окрім того, зазначив, що свідкам достовірно не відомо чи перебував ОСОБА_1 в автомобілі один чи зі своїм товаришем. Наголосив, що саме ОСОБА_2 керував транспортним засобом, а не ОСОБА_1 , а тому просив суд закрити провадження по справі на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_2 , який пояснив суду, що він добре знає ОСОБА_1 . В той день йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив сісти за кермо та поїхати забрати його дружину, на що він погодився. На блокпості їх зупинили військові та попросили показати документи. За кермом перебував свідок. В той момент, коли військові спілкувались з ОСОБА_1 та перевіряли його документи, свідок уїхав на маршрутному таксі, оскільки запізнювався на роботу. Документи на автомобіль він випадково залишив у кишені.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що точної дати не пам`ятає, взимку, він разом з дружиною їхали на автомобілі по трасі, як раптом біля заправки неочікувано вискочив автомобіль, марку не пам`ятає, сірого кольору, створивши аварійну ситуацію в результаті якої вони трохи не потрапили в ДТП. Він чітко бачив, що в автомобілі знаходиться лише водій. Через деякий час, після того, як вони поверталися назад, він побачив на блокпості водія, який створив аварійну ситуацію. Під час перевірки документів працівниками поліції він їм сказав, що водій створив аварійну ситуацію, свідками якої є він та його дружина. Після чого, працівники поліції попрохали надати письмові пояснення стосовно подій, на що він погодився. Окрім того, наголосив суду, що водій перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки на ногах твердо не стояв, в нього була не чітка мова.

Свідок ОСОБА_5 надала суду аналогічні пояснення, наголосивши, що під час спілкування працівників поліції та водія, який створив аварійну ситуацію, поруч нікого не було, інших пасажирів не було. Зазначила, що водій перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки у останнього була не чітка мова, хитка хода.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР, а саме на вимогу поліцейського відмовився пройти в установленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №408371 від 15.01.2023, в якому встановлено та вірно кваліфіковані дії ОСОБА_1 , який відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- актом огляду на стан сп`яніння, відповідно до якого у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння;

- направленням водія з метою виявлення стану сп`яніння від 15.01.2023;

- даними рапорту поліцейського Шапки В.П. від 15.01.2023, відповідно до якого встановлено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови) та який відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Окрім того, в рапорту зазначено, що на водія ОСОБА_1 було складено протокол за ч.1 ст.126 КУпАП;

- даними рапорту поліцейського Андрія Труата від 15.01.2023, відповідно до якого було зупинено автомобіль Ford Fiesta, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (млява мова, запах алкоголю з порожнини рота) та який відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також на прохання поліцейського надати водію талон реєстрації на транспортний засіб та посвідчення водія, водій ОСОБА_1 не надав, зазначивши, що їх немає;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 15.01.2023, відповідно до яких вони були свідками того, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Ford Fiesta, номерний знак НОМЕР_1 , створив аварійну ситуацію на дорозі, не реагував на звуки сигналу, виїхавши на ліву полосу дороги, підрізавши автомобіль свідків. Після чого, автомобіль Ford Fiesta, номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений на блокпості. Свідки зазначили, що на вигляд водій ОСОБА_1 перебував у нетверезому стані та наголосили у письмових поясненнях, що саме водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Fiesta, номерний знак НОМЕР_1 . Окрім того, у письмових поясненнях свідка ОСОБА_6 зазначено, що водій в автомобілі перебував сам, пасажирів не було. Зазначені письмові пояснення узгоджуються з поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наданими у судовому засіданні під присягою;

- відеозаписом правопорушення, який був досліджений суддею та з якого встановлено, що водій ОСОБА_1 15.02.2023 о 14.05 год. керував транспортним засобом Ford Fiesta, номерний знак НОМЕР_1 , та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме: на 2хв. 27сек. водій ОСОБА_1 на запитання поліцейського «навіщо ви сідали за кермо», відповів «требо було поїхати забрати дружину». На запитання поліцейського «що вживали?», ОСОБА_1 зазначив «один Лонгер». Суд наголошує, що протягом всього відеозапису з бодікамери поліцейського водій ОСОБА_1 жодного разу не заперечив факт керування ним транспортним засобом Ford Fiesta.

Положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Із аналізу положень вказаної норми Закону слід зробити висновок, що під час розгляду даної категорії справ однією з обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є перебування особи, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи, порушень допущених працівниками поліції при складанні протоколу серії ААД №408371 від 15.01.2023 суддею не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07.11.2015.

Відповідно до ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан такого сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені ст.266 КУпАП, п.п. 6,7 Розділу І, Розділами ІІ та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735).

Поліцейськими вказані вимоги законодавства дотримані та запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, на що останній відмовився.

Стаття 9 КУпАП передбачає винність діяння, як обов`язкову ознаку складу правопорушення.

Повно, всебічно та ретельно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, а відтак вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд визнає показання свідка ОСОБА_2 щодо керування ним 15.01.2023 року транспортним засобом Ford Fiesta, номерний знак НОМЕР_1 , не правдивими, суперечливими, оскільки повністю спростовуються відеозаписом з нагрудної відеокамери працівників патрульної поліції, згідно якого ОСОБА_1 не заперечував факту керував транспортним засобом протягом всього відеозапису та який відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Окрім того, показання ОСОБА_2 повністю спростовуються усними та письмовими показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,, які підтвердили в судовому засіданні, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, інших пасажирів в автомобілі не було. Такі ж письмові пояснення свідки надали поліцейському 15.01.2023. Тому суд розцінює показання свідка ОСОБА_2 як намагання допомогти своєму товаришу уникнути відповідальність за вчинене ним правопорушення.

Окрім того, суд зазначає, що з відеозапису суддею не встановлено іншої особи, яка перебувала з ОСОБА_1 в автомобілі або поруч з ним під час спілкування з працівниками поліції.

Враховуючи вище викладене, той факт, що в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Fiesta, номерний знак НОМЕР_1 , суд не вбачає підстав для задоволення клопотання адвоката Середи А.А. щодо закриття провадження по справі за ч.1 ст. 247 КУпАП.

Санкцією ч.1 статті 130 КУпАП встановлено накладання на особу, якою вчинено таке правопорушення адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Матеріали справи не містять розбіжностей та в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому, суд приходить до переконання, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, та винуватість в ньому ОСОБА_1 . Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у судді немає.

Діяння за ст.130 КУпАП втратило значення, як дрібного делікту, оскільки роками відповідальність за такі діяння посилюється та є резонансними в національній системі права через настання суспільно небезпечних наслідків.

Вказане обґрунтовується тим, що коли особа перебуває під дією певних речовин, які знижують увагу і швидкість реакції, вона нездатна належно реагувати на особливості дорожньої обставини.

Тобто, життя та здоров`я учасників дорожнього руху залежать від випадку чи трапиться на руху такої особи аварійна ситуація або складна дорожня обстановка, чині.

Тому, діяння за ст.130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху.

Враховуючи вище викладене. суддя вважає стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення ст.23 КУпАП мети, зокрема виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до довідки «Адмінпрактика» ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_2 .

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 , в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, а саме той факт, що останній вчинив правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті, при керуванні джерелом підвищеної небезпеки; особу порушника, який відповідно до долученої до матеріалів справи довідки, був притягнутий до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки керував транспортним засобом Ford Fiesta без посвідчення водія, офіційно працює, ступінь його вини в скоєнні правопорушення (вину не визнав), відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин та відношення до скоєного, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 34, 130, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановила:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (Адміністративні штрафи у сфері дорожнього руху: Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0008001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок в дохід держави (Стягувач: Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Призначення платежу: Судовий збір на користь держави).

Відповідно до вимог ст. ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: Н.С. Звєздова

Строк пред`явлення виконавчого документа «____»_____________ 20___р.

Постанова набрала законної сили «____»_____________ 20___р.

Дата видачі постанови «____»_____________ 20___р.