Справа № 703/3865/23 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2023 року Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Крива Ю.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, посвідчення воді НОМЕР_1 від 09.10.2012 року, РНОКПП НОМЕР_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 313220 від 11.08.2023 року, ОСОБА_1 , 11 серпня 2023 року в м. Сміла по вул. Громова, буд.21, керував автомобілем ВАЗ 21099, д.н.з НОМЕР_3 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме поблідніла шкіра обличчя, занадто збуджений, розширені зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків відмовився їхати в ЧОНД категорично не захотів, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив суду, що свою вину він не визнає, окрім цього ним була надано клопотання з письмовими доказами, в якому він детально виклав свою позицію. Також додав, що був зупинений безпідставно працівниками поліції, причин зупинки йому вони не повідомили, однак на їх вимогу він надав запитувані документи. Поліцейські повідомили йому, що він нібито має ознаки наркотичного сп`яніння, пояснюючи це також тим, що в нього тремтять руки. Він в свою чергу поліцейським пояснив, що наркотики взагалі не вживає та наразі сильно поспішає забрати брата з потягу, якій приїхав у відпустку на декілька днів з зони бойових дій на сході України. Він не заперечував, щоб проїхати на освідування до ЧОНД, але спочатку просив дати можливість забрати із собою брата до якого він не доїхав буквально три кілометри та разом з поліцейськими поїхати на освідування в м. Черкаси. Однак на неодноразові прохання, йому в цьому було відмовлено, поліцейські пояснили, що спочатку складуть на нього протокол за відмову від освідування на стан наркотичного сп`яніння, а вже потім він може вирішувати свої справи. Коли протокол вже був складений та він розписався в ньому, працівники запросили свідків. Просив суд звернути увагу, що він просив поліцейських вести повну відео фіксацію, оскільки в нього не було такої технічної можливості. Однак вже при ознайомлені з матеріалами справи, він звернув увагу, що присутній лише один фрагмент, коли вже були запрошені свідки, а протокол вже складений, також відсутнє відео, щодо керування ним автомобіля та процесуальних дій по складанню матеріалів справи. Стосовно тремтіння рук ОСОБА_1 просив суд врахувати, що під час хвилювання в нього завжди трясуться руки та звернути увагу, що навіть під час судового розгляду.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, відео запис з місця події, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і беззаперечних доказах.

Щодо інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_1 інкримінується порушення Правил дорожнього руху, а саме:

п. 2.5 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, диспозиція частини 1 статті 130КУпАП передбачає три окремих склади адміністративного правопорушення, а саме: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів; 3) відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає в керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, або у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом. Обов`язковою ознакою правопорушення є саме факт керування транспортним засобом водієм.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак, відео файли не містять процесу складання адміністративного протоколу, роз`яснення ОСОБА_1 його права відповідно до ст.ст.10,63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, в т.ч. його право на захист та отримання правової допомоги, запрошення свідків та відбирання у них пояснень, які вказані в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130, КУаАП відбулося за відсутності захисника.

З наданих доказів до матеріалів справи, не вбачається, що поліцейськими вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Право на захист особи, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, гарантоване п.3 (с) ст..6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що включає право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника-одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя. Відповідно до практики у справах щодо України, поняття «кримінальне правопорушення» в практиці ЄСПЛ має автоматичне тлумачення, та кримінально-правова суть визнається не лише стосовно Кримінального кодексу, а й Кодексу про адміністративні правопорушення (Рішення від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України», заява 61406/00, п.53 та від 21жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України».

Таким діями поліцейські порушили права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові ВС від 18 лютого 2020 року у справі 524/9827/16-а.

Таким чином, докази отримані поліцейськими на підтвердження скоєння ОСОБА_1 правопорушення, у зв`язку з порушенням права особи на захист, є недопустимими.

Відповідно до ст.31 Закону України від 02.07.2015 року, №580-VІІІ «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото кінозйомки, відеозапису, засобів фото кінозйомки, відеозапису. Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення правил дорожнього руху.

Серед іншого необхідно вказати, що п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 р. №100 встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відео реєстратора) працівниками патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 08 лютого 2018 року у справі №760/3696/16-а (ЄДРСРУ №72089270), постанова Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17,адміністративне правопорушення № К/9901/3839/17 (ЄДРСРУ №82707106).

Однією з підстав (у сукупності) для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності може бути «не повідомлення про проведення зйомки на боді-камеру» (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.07.2019 року у справі №524/832/17, адміністративне правопорушення № К/9901/23762/18 (ЄДРСРУ №83104486).

Дослідивши диск з відео фіксацією встановлено, що працівниками поліції під час оформлення на ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130КУпАП не велась безперервно відео фіксація, до диск містить лише фрагмент відеозапису, де ОСОБА_1 в присутності свідків та поліцейських повідомляє, яким саме він керував автомобілем та на запитання поліцейського, чому не проходжується їхати до ЧОНД, ОСОБА_1 повідомляє, у зв`язку з тим, що він поспішає. Також на запитання поліцейського, чи буде ОСОБА_1 ставити підпис в протоколі, на що останній о 19:47:19 год. повідомляє, що в протоколі він вже розписався.

Вищезазначені обставини ставить під сумнів, щодо дотримання всіх процесуальних дій працівниками поліції під час складання протоколу, оскільки суддя допускає, що свідки були запрошені формально, вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення та підписання його ОСОБА_1 .

Окрім цього з огляду відеозапису, не знайшли і своє підтвердження відомості які зазначені у фабулі адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , щодо явних ознак наркотичного сп`яніння, а саме: поблідніння шкіри обличчя, підвищеної збудженості, а також розширених зіниць очей, які не реагують на світло.

Таким чином встановити чи був ОСОБА_1 повідомлений про проведення зйомки на боді-камеру встановити взагалі неможливо. Наданий до суду відеозапис не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а також всіх процесуальних дій під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів.

За змістом ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних не законним шляхом, також на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи, які притягують до адміністративної відповідальності, і якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь даної особи. При цьому, ЄСПЛ у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, суд вважає, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки такі відомості не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення, та відео запис, як доказ є неналежний, порушено право на захист, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в даній справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33-35,40-1, ч.1 ст.130, ст.247, ст.ст.279,283-285 КУпАП, суддя,-

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Повний текст постанови складено 11 вересня 2023 року.

Суддя: Ю.В.Крива