ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю захисника Нещерета О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу, з доповненнями, захисника Нещерета Олександра Сергійовича, поданої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 жовтня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді місцевого суду визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

У постанові суду зазначено, що 19 липня 2023 року о 15 год. 20 хв. в м.Краматорськ, вул. О.Тихого біля ЛЕП (80) водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на стан сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційні скарзі, з доповненнями, захисник порушує питання про скасування постанови судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2023 року та просить закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, постановлене з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та не з`ясуванням фактичних обставин справи.

В обґрунтування зазначає, що ОСОБА_1 дійсно став учасником ДТП, внаслідок чого був травмований та з місця ДТП доставлений в непритомному стані до травматологічного відділення лікарні №3 м. Краматорська, де йому надавалась медична допомога. Коли він перебував в лікарні, працівники поліції стали пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору, але він пояснював, що погано себе почуває у зв`язку з отриманими травмами голови, тому продути газоаналізатор в той час не міг, однак працівники поліції наполягали на своєму.

Крім того, вказує, що відповідно до п.8 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння після ДТП, де були травмовані, повинен був в обов`язковому порядку проведений у закладі охорони здоров`я. Однак, як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я проведений не був.

Водночас, сторона захисту посилається й на порушення судом першої інстанції вимог ст. 277-2 КУпАП та прав ОСОБА_1 , передбачених ст.268 КУпАП. Аргументує тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що розгляд справи відбудеться о 10-00 год. 22.08.2023 року в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська. У вказаний день та час ОСОБА_1 приїхав до суду, де йому повідомили, що на цю дату в суді його справа не призначена, і взагалі, дату визначає суд, а не поліцейські. Окрім того, в суді йому вказали, щоб він їхав додому та чекав коли його буде викликано до суду. Після чого, ОСОБА_1 чекав повістки, але так її і не отримав, а 13.10.2023 року звернувся до захисника за правовою допомогою.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Нещерет О.С. підтримав доводи поданої ним апеляційної скарги, з доповненнями, та наполягали на її задоволенні, просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, але захисник не заперечував проти можливості розгляду справи за відсутністю його підзахисного, що, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими/ в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Між тим, вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано з огляду на наступне.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя місцевого суду послався, як на докази, на матеріали справи, а саме на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №203882 від 19.07.2023 року; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; відеофіксацію подій.

Однак, перевіряючи вказані докази, суд апеляційної інстанції дійшов до переконання, що вони не вказують прямо або опосередковано на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на таке.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №203882 від 19.07.2023 року (а.с.1) вбачається, що 19 липня 2023 року о 15 год. 20 хв. в м.Краматорськ, вул. О.Тихого біля ЛЕП (80) водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на стан сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків. Відеофіксація велась на бодікамеру 472568, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У протоколі в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зафіксовано Я, ОСОБА_1 у разі ушкодження частини голови не маю змоги усвідомити те, що відбувається, від допомоги адвоката було відмовлено. Крім того, зафіксовано, що було тимчасово вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом DТ137098. Протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та його копія ним отримана, що підтверджується його особистим підписом.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 19.07.2023 року (а.с.3,4), які є тотожними за своїм змістом, вбачається, що вони були залучені співробітниками патрульної поліції в якості свідків факту пропозиції проходження освідування водію ОСОБА_1 , який був з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. В їх присутності водій відмовився від проходження освідування за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест та в медичному закладі.

Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №203638 від 19.07.2023 року (а.с.5) вбачається, що відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП.

Крім того, судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції, який міститься у 1 файлі на одному компакт-диску, долученому до матеріалів справи (а.с.2).

Так з відеофайлу export-cz8rx тривалістю 00:00:00 00:08:45, який містить фрагментарну перерву у часі фіксації подій, вбачається,що 19.07.2023 року о 17:01 год. в приміщенні лікарні, працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 , який сидів на інвалідному візку, з перебинтованою правою рукою та мав синці на обличчі, що він став учасником ДТП та за яких обставин, у зв`язку з чим, відносно нього буде складено протокол за ст.124 КУпАП.

Після цього, поліцейський, у зв`язку із виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, якими саме вказано не було, запропонував останньому пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у медичному закладі, при цьому залучив у якості свідків медсестер травматологічного відділення лікарні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . На вищевказану пропозицію ОСОБА_1 , ледве говорячи, почав запитувати поліцейського до якого саме медзакладу, вказати його адресу, на що було отримано відповідь, що якщо у м. Краматорську не буде працювати наркологічний диспансер, тоді відвезуть у м.Добропілля. Потім ОСОБА_1 вказав поліцейському, що у нього струс мозку, на що поліцейський відповів, що при наявності струсу мозку, він не являється неосудною особою та підлягає адміністративній відповідальності.

Далі, поліцейський ще два рази наполегливо, з підвищенням тону голосу, запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що знову отримав відповідь від останнього, що він не відмовляється від проходження огляду, просто у нього струс мозку та він не зможе нікуди поїхати.

Така відповідь і поведінка ОСОБА_1 були розцінені працівником патрульної поліції як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та затягування процесу оформлення адміністративних матеріалів, що зафіксовано в присутності вищевказаних свідків. Після чого, ОСОБА_1 повідомлено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, як за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та справа буде розглядатися в суді.

З подальшого перегляду відеозапису, який містить в собі перерву в часі 53 хвилини, вбачається, як працівник поліції, на прохання ОСОБА_1 , зачитує йому права, передбачені КАС України та КУпАП. Подальшою відеозйомкою зафіксовано ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та надання його копії.

Отже, зазначені на цьому відеофайлі фактичні обставини та зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації містять суперечності, оскільки зі змісту переглянутого відеозапису з бодікамер працівників патрульної поліції вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та повідомляв поліцейським, що пройти огляд він не може у зв`язку зі струсом мозку після ДТП та неможливістю пересуватися. У свою чергу поліцейські, з підвищенням тону голосу, наполягали на проходженні ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння та розцінили вищевказані обставини щодо причин неможливості проходження ним огляду, як відмову, посилаючись на те, що наявність струсу мозку не є підставою для не притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення від 19.07.2023 року серії ААД №203882 щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП не є належним та допустимим доказом у розумінні ст.251 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд враховує, що згідно п.8 Розділу 1 Інструкції у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, після скоєння ДТП та доставлення ОСОБА_1 до травматологічного відділення КНП Міська лікарня №3, всупереч вищевказаних вимог Інструкції, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 у даному закладі охорони здоров`я проведений не був, на що слушно вказує сторона захисту в поданій апеляційній скарзі.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За приписами частини 2 ст.266 КУпАП (Із змінами і доповненнями, внесеними в останнє згідно із Законом України від 16.02.2021 р. N 1231-IX) огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак, за результатами судового розгляду суд апеляційної інстанції дійшов до переконання про відсутність належних і достатніх доказів для висновку про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Таким чином слід дійти висновків про те, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст.280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов передчасного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи апеляційним судом мають бути витлумачені на користь останнього.

Апеляційний суд констатує, що у даній справі судом першої інстанції не доведено «поза будь-яким розумним сумнівом», що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначений законом спосіб. Тому апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи сторони захисту про відсутність доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Водночас, апеляційний суд наголошує, що суд першої інстанції, всупереч вимог ст.277-2 КУпАП не переконався у своєчасному та належному повідомленні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про дату, час судового розгляду справи та розглянув справу за його відсутності, чим порушив його право на захист, передбачене ст.268 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника Нещерета О.С. підлягає задоволенню, а постанова судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2023 року підлягає скасуванню, із закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, з доповненнями, захисника Нещерета Олександра Сергійовича задовольнити.

Постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2023 рокупро визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО