Справа № 526/1238/22
Провадження № 3/526/9/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

адвоката Білоцерківець Г.В.

з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції № 1 Миргородського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працює Качанівське ГПЗ - слюсар, ідент.код невстановлений,,

за ч.1 та ч.4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

19 липня 2022 р. о 22 год 08 хв ОСОБА_1 по вул. Полтавська, 13 в м. Гадяч керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ - 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова) від проходження медичного огляду в лікарні відмовився, як і від проходження на місці зупинки транспорту на газоаналізатор «Драгер» в присутності двох свідків.

26 листопада 2022 року о 22 год 44 хв ОСОБА_1 в м. Гадяч по вул. Полтавська біля будинку № 48 керував транспортним засобом HONDA АCСORD, д.н.з. НОМЕР_2 та після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вжив алкогольні напої. Зі згоди водія огляд на визначення стану сп`яніння проводився в установленому законом порядку за допомогою алкотестера Drager, за результатами аналізу якого виявлено у видихуваному повітрі 1,17‰, тест № 595. Від керуванням транспортним засобом відсторонений шляхом евакуації т/з .

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень не визнав, суду пояснив, що 19 липня 2022 року він відвозив дівчину додому і не врахував дії комендантського часу через що був зупинений працівниками поліції, які почули запах та запропонували пройти тест на стан сп`яніння. Він відмовився, бо злякався поліцейських, які були з автоматами. Потім приїхали два свідки, які сказали йому, що він не п`яний і йому слід їхати в лікарню, на що він погодився, однак поліцейські сказали, що вже пізно і склали протокол.

26 листопада 2022 року він їхав з другом у м. Гадяч по вулиці Полтавській додому, його засліпила зустрічна машина, в калюжі їх занесло на бордюру, а потім у стовп. Від удару він втратив свідомість, потім виявив, що у нього був розбитий ніс. Двоє невідомих осіб з кафе «Чернігівське» надавали йому допомогу і витирали горілкою обличчя. В той день він спиртне не вживав, бо перебував на лікарняному і вживав ліки. Працівники поліції, які приїхали на місце запропонували пройти тест на приладі Драгер і після позитивного результату запропонували написати про вживання спиртного після ДТП, на що він погодився. Вважає показники тесту сфальсифікованими, так як йому дали інший муштук.

Поліцейський ОСОБА_2 показав суду, що 19 липня він разом з ОСОБА_3 перебували на чергуванні та ними під час комендантської години був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, тоді ОСОБА_3 запросив двох свідків в присутності яких він теж відмовився проходити огляд, після чого відносно нього був складений протокол. В його присутності він не просив пройти освідування в медичному закладі.

Поліцейський СРПП ВП №1 ОСОБА_4 показав суду, що 29.11.22 в м. Гадяч він у складі групи прибув на виклик по факту ДТП. На місці був збитий стовп і пошкоджена огорожа, водія на місці не було, він з`явився через деякий час з ознаками алкогольного сп`яніння. В їх присутності вживав напій з пивної пляшки, яка знаходилась у салоні автомобілі та пояснював, що спиртне вживав після ДТП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні 19 липня 2022 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненням очевидців вказаної події, відеозаписом з боді камери вказаних подій та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Так, з відеозапису чітко вбачається, як після зупинки транспортного засобу під керівництвом ОСОБА_1 , останній підтверджує, що годину назад вживав спиртне: пиво. О 22.25 год. працівниками поліції були запрошені двоє свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на приладі Драгер та в медичному закладі.

Суд критично відноситься до показів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні, де вони змінили їх на користь ОСОБА_1 , оскільки вони не відповідають фактичним обставинам, які зафіксовані під час безперервного відеозапису вказаних подій, а тому не наводить їх в якості доказів, оскільки не приймає їх до уваги.

Суд також не приймає до уваги пояснення ОСОБА_7 про відмову від проходження з тих підстав, що він злякався працівників поліції, оскільки як вбачається з відеозапису обстановка на місці зупинки транспортного засобу була звичайною, ніяких дій чи подій, які б могли викликати страх чи занепокоєння не було, тому невизнання вини у вчиненні даного правопорушення суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи з аналізу наведених норм закону, проходження огляду водія на вимогу працівника поліції на стан сп`яніння, є обов`язком, а не правом особи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю інших досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, рапортом оперативного чергового, схемою місця ДТП від 26.11.2022, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 27.11.2022, результатом алкотестера Drager - 1.17 ‰, письмовими поясненнями очевидців вказаної події, відеозаписом з боді камери вказаних подій та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Постановою Гадяцького районного суду від 05.01.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке було скоєно 26 листопада 2022 року о 22 год. 49 хв. у м. Гадяч та піддано стягненню у вигляді штрафу.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що о 23 год. 47 хв. 26.11. 2022 працівники поліції з`ясовують обставини ДТП, відбирають з даного приводу пояснення та пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній погоджується. О 00:12 год. під час налаштування приладу ОСОБА_1 підтверджує факт вживання ним алкоголю, розповідає «покаже по любому, 150 г бахнув», після чого проходить тест, який дає позитивний результат в 1.7 промілле. Також на відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 неодноразово наголошує працівникам поліції про вживання спиртного після ДТП і просить зафіксувати саме цей факт.

Стосовно позиції сторони захисту про неналежне налаштування муштука і його заміну, суд вважає необхідним звернути його увагу на відеозапис, під час якого дійсно поліцейський з декількох спроб не може приєднати муштук до приладу і звертається до ОСОБА_4 , який зафіксував муштук на апараті. Прилад та муштук весь час знаходились в полі зору відеокамери, тому його підміна виключається. Дана позиція є надуманою з метою висвітлення ОСОБА_1 у вигідному йому світлі для уникнення відповідальності.

Суд також не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні, який пояснив, що в той вечір він з ОСОБА_1 спиртних напоїв не вживали та попали в ДТП, після якого він надавав першу допомогу ОСОБА_1 , оскільки вони є малоінформативними та не узгоджуються з іншими доказами по справі.

Протоколи про адміністративне правопорушення складені уповноваженими на те особами та у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП і є належними та допустимими доказами.

На відеозаписі чітко відображені обставини правопорушення та пояснення ОСОБА_1 про факти вживання алкоголю в обох випадках, тому будь які дані чи пояснення на спростування вказаних обставин є неспроможними.

Суд вважає, що зібрані та досліджені в судовому засіданні докази повністю підтверджують факти керування ОСОБА_1 автомобілем та порушення ним п. 2.5, 2.10 є) ПДР.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням п.2.5 Правил дорожнього руху України та ч.4 ст.130 КУпАП - вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.10 є) ПДР.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, …. а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння сама по собі є самостійним складом правопорушення і доведеність факту вчинення цього правопорушення не залежить від того, чи відсторонялася особа, що керує транспортним засобом від керування автомобілем.

Відповідно до п.2.10 є) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Яв вбачається, вказані вимоги закону ОСОБА_1 порушив.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Невизнання вини суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення адміністративного стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає, що ОСОБА_1 слід піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу, враховуючи вимоги ст. 36 КУпАП щодо накладення стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення із числа вчинених, з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки керування транспортними засобами у стані сп`яніння несе громадську небезпеку і може потягнути за собою більш тяжкі наслідки. Крім того протиправна поведінка свідчить про неналежне відношення до забезпечення безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом - джерелом підвищеної небезпеки. Суд вважає, що саме таке адміністративне стягнення буде необхідним і справедливим з метою запобігання вчинення правопорушень в подальшому.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 36, 401, 130 ч.1 та ч.4, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 статті 130, ч.4 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу:

- за ч.1 ст. 130 КУпАП в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік;

- за ч.4 ст. 130 КУпАП в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

На підставі ч.2 ст. 36 КУпАП накласти остаточно на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу за ч.4 ст. 130 КУпАП в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягти з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536.80 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення та судовий збір вноситься особою, що притягнута до адміністративної відповідальності в установу банку України.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 68000 грн., а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд.

Суддя: Л. В. Максименко