КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/6496/23 Головуючий в суді І інстанції Бурлака О.В.
Провадження № 33/824/4074/2023 Головуючийв суді ІІ інстанції Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Студзінського Максима Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 437912 від 06 березня 2023 року - ОСОБА_1 , 06.03.2023, о 14 годині 07 хвилин, в м. Києві по вул. Борщагівській, 97, керував транспортним засобом марки «Jeep Patriot», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені, не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, що зафіксовано на нагрудну камеру №473808, №470453.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 536 грн 80 коп..

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник Студзінський Максим Анатолійович, в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

В апеляційній скарзі просив також поновити строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначав, що в судовому засіданні суду першої інстанції ні сам ОСОБА_1 , ні його захисник не були присутніми при розгляді судом справи 29.06.2023 року. Зі змістом оскаржуваної постанови захисник скаржника ознайомився лише 25.07.2023 року з ЄДРСР.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що з відеозапису який міститься в матеріалах справи, неможливо встановити факт порушення ПДР ОСОБА_1 , які стали б підставою для його зупинки працівниками поліції. Вказував на те, що з відеозапису вбачається, що автомобіль за кермом якого перебував ОСОБА_1 був припаркований в крайній правій смузі, не рухався.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовував також тим, що на відеозапису зафіксовано пропозицію працівника поліції проїхати до медичного закладу для проходження відповідного огляду на стан сп`яніння (наркотичного). В той же час відмова водія на відео не зафіксована.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказував також на те, що матеріали справи містять письмове направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Дане направлення містить дані, про те, що до закладу охорони здоров'я водія ОСОБА_1 було доставлено поліцейським Мисаком Р.В.. Вважає внесені до бланку письмового направлення дані повністю суперечать обставинам справи і протоколу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного захисник скаржника вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникають при аналізі оскаржуваного судового рішення, мають бути витлумачені на користь останнього.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник не з`явився, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник Київської міської прокуратури у судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, разом з тим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи захисника Студзінського Максима Анатолійовича, в інтересах ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що 29 червня 2023 року винесено оскаржувану постанову (а.с. 35-38). Із тексту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник в судовому засіданні суду першої інстанції під час розгляду справи не були присутні.

Матеріали справи містять також супровідний лист від 11.07.2023 року щодо направлення ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови (а.с. 39). Однак відомості про вручення ОСОБА_1 поштового відправлення матеріали справи не містять.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити захиснику Студзінському Максиму Анатолійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №437912 від 06.03.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 06.03.2023, о 14 годині 07 хвилин, в м. Києві по вул. Борщагівській, 97, керував транспортним засобом марки «Jeep Patriot», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені, не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, що зафіксовано на нагрудну камеру №473808, №470453. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.03.2023. З якого вбачається, що у результаті огляду, проведеного поліцейськими, виявлені ознаки сп`яніння: зіниці очей звужені, не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя;

- на відеозапису із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм вказаних правил ПДР. З якого зокрема вбачається, що після зупинки під час спілкування з поліцейськими у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд для визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 однозначно надав відмову.

З матеріалів справи також вбачається, що 06.03.2023 року молодшим лейтенантом поліції батальйону № 4, роти № 6 Управління поліції в місті Києві Мисак Р.В. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом в населеному пункті, рухався зі швидкістю 83 км/год при дозволеній швидкості руху 50 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 33 км/год.

Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, ОСОБА_1 , крім того, йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 06 березня 2023 року за участю ОСОБА_1 ..

Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що автомобіль за кермом якого перебував ОСОБА_1 був припаркований в крайній правій смузі, не рухався, суд апеляційної інстанції відхиляє та розцінюються як спосіб захисту та намагання ОСОБА_1 ухилитися від відповідальності за вчинене. З відеозапису з бодікамер працівника поліції вбачається, що автомобіль марки «Jeep Patriot», д.н.з. НОМЕР_1 на момент відеофіксації дійсно знаходився на проїзній частині дороги, разом з тим з даного відео не вбачається, що ОСОБА_1 заперечував той факт, що він не керував транспортним засобом марки «Jeep Patriot», д.н.з. НОМЕР_1 та не перебував у русі. До того ж ні апеляційна скарга, ні матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 , вважаючи дії інспекторів поліції з вказаного приводу неправомірними, оскаржував їх в установленому порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що на відеозапису не зафіксована відмова водія, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки в суді апеляційної інстанції був переглянутий відеозапис який міститься в матеріалах справи, з якого встановлено, що після зупинки під час спілкування з поліцейськими у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд для визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 однозначно надав відмову.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи є письмове направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке містить дані, про те, що до закладу охорони здоров`я водія ОСОБА_1 було доставлено поліцейським Мисаком Р.В., що повністю суперечить обставинам справи, і протоколу про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки ОСОБА_1 особисто відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що зафіксовано технічними засобами відеозапису. У даному випадку дії працівників поліції відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

При цьому, ОСОБА_1 жодним чином не заперечував складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, не висловлював з цього приводу жодних міркувань та заяв. У протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП також відсутні будь-які заперечення ОСОБА_1 ..

Разом з тим, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті пояснення, які вважав за потрібні, однак свою незгоду із викладеними у ньому відомостями не зазначив.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та повністю спростовуються встановленими судом обставинами справи.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Солом`янського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга захисника Студзінського Максима Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Студзінському Максиму Анатолійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника Студзінського Максима Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «13» вересня 2023 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко