КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи : 362/5033/22
Номер провадження : 33/824/2055/2023
Категорія: ч. 1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 червня 2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Янчука А.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Янчука А.А., на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2023 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, приєднавши до нього невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного постановою Святошинського районного суду м. Києва від 04 липня 2022 року (у справі № 759/6026/22).

Також з ОСОБА_1 стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Цією ж постановою суддя закрив провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної справи за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Як встановлено постановою судді, ОСОБА_1 , який раніше, на підставі постанови Святошинського районного суду м. Києва від 04 липня 2022 року, залишеної без змін постановою Київського апеляційного суду від 15 серпня 2022 року, був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, 17.11.2022 року о 22 год. 37 хв. керував транспортним засобом «Ford Galaxy» н.з. НОМЕР_1 , по вул. Грушевського, у м. Васильків, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в медичному закладі в установленому законом порядку в КПК «Васильківська БЛІЛ», результат позитивний (0,76 проміле), чим порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, цього ж дня, за тих самих обставин, ОСОБА_1 , керуючи вказаним вище автомобілем, не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, а також гучномовця, чим порушив п. 2.4, 8.9 «б» ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Янчук А.А., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2023 року, а провадження у справі закрити.

Обґрунтовуючи вимоги поданої апеляційної скарги, апелянт зазначає про те, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок щодо дотримання співробітниками поліції процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений поліцейським з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

Зокрема, як вказує захисник ОСОБА_1., матеріали справи не містять даних про те, що працівники поліції пропонували останньому пройти огляд, у присутності свідків, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, з використанням спеціального технічного пристрою, на місці зупинки транспортного засобу.

При цьому, посилаючись на вимоги наведених вище нормативно-правових актів, а також на допущені поліцейськими під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння порушення, його захисник звертає увагу на те, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, проведений з порушенням вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Огляд ОСОБА_1 лікарем наркологом в закладі охорони здоров`я, як вважає апелянт, також проходив з порушеннями законодавства, а тому висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, згідно з вимогами п. 22 Розділу 3 Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735, так само слід вважати недійсними.

Окрім цього, апелянт зазначає про те, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на сумнівність зібраних по справі доказів, як окремо, так і в їх сукупності, що потягло за собою порушення вимог ст. 62 Конституції України, відповідно до яких обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи, в даному випадку ОСОБА_1 , повинні тлумачитися на його користь.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Янчука А.А.,які підтримали апеляційну скаргу останнього та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновків судді, як щодо фактичних обставин адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, так і доведеності вини ОСОБА_1 у їхвчиненні, зокрема у тому, що останній, в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, повторно протягом року вчинив будь-яке з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 цього Кодексу, а саме керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 151215 від 17 листопада 2022 року, підтверджуються також іншими, наявними у справі та дослідженими під час її розгляду в суді доказами, а саме:висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 листопада 2022 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також відеозаписом з нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи наведені в оскаржуваній постанові докази, з урахуванням вимог, передбачених ст. 252 КУпАП, суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки вказані докази є належними та допустимими, а також такими, що повністю узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені під час її розгляду.

Погоджуючись із висновками судді, який розглядав дану справу, про доведеність виниОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, перш за все правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як це прямо передбачено ч. 2 ст. 266 КУпАП, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Згідно з вимогами п. 2 Розділу І та п. 1 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 № 1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Крім того, як передбачено пунктами 7, 10 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2Інструкції). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Враховуючи вимоги наведених вище нормативних актів, а також обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, які були встановлені на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про те, що оскаржувана постанова судді була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння було проведено з порушенням порядку, встановленого Інструкцією від 09.11.2015 № 1452/735, у зв'язку з чим висновки щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння, складені з порушення вимог цієї Інструкції, як вважає апелянт, слід вважати недійсними.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що під час апеляційного розгляду не встановлено підстав для висновку про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння було проведено з порушеннями вимог ст. 266 КУпАП або положень Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735, а відтак підстави для визнання його результатів недійсними, виходячи з наведених у скарзі обставин, відсутні.

Що ж стосується інших доводів апеляційної скарги, в тому числі щодо сумнівності зібраних по справі доказів, на яких, на думку апелянта, не могло ґрунтуватися обвинуваченняОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, то вони не можуть бути визнані обґрунтованими та такими, що спростовують висновки судді, наведені в оскаржуваній постанові, оскільки вказані висновки, всупереч твердженням захисника, ґрунтуються на доказах, які не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності.

Таким чином, перевіркою доводів, наведених в апеляційній скарзі адвоката Янчука А.А., судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких даних, які б дозволили зробити висновок про те, що постанова судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є незаконною та необґрунтованою, а тому підстави для її скасування та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за вказаною вище нормою закону, на відміну від ч. 1 ст. 122-2 цього Кодексу відсутні.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Янчука А.А. не може бути задоволена, оскільки вона не містить у собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання ОСОБА_1 винним та притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, є незаконною та необґрунтованою, а тому, за наслідками її розгляду, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Янчука А.А.залишити без задоволення, а постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Попович О.В.