Справа № 352/2335/22
Провадження № 3/352/165/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Олійник М.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 190185 від 20 грудня 2022 року, ОСОБА_1 20 грудня 2022 року приблизно о 01 год 50 хв, в с. Драгомирчани по вул. Миру, 46, керував транспортним засобом Daewoo Lanos н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат позитивний, 1,10 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 всудове засідання не з`явився, але надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, за участі його захисника Шпак Н.О.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Шпак Н.О. в судовому засіданні просила суд закрити провадження у справі через відсутність складу адміністративного правопорушення. Надали письмові пояснення, в яких вказала, що працівниками поліції в порушення норм КУпАП та Інструкції, вже після вручення ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення, додатково були внесенні відомості про свідків і запис про те, що ОСОБА_1 нібито відмовився від дачі пояснень, тому вказаний протокол є недопустимим доказом по справі. Окрім того, в ході огляду на встановлення стану сп`яніння, в порушення норм КУпАП та Інструкції, у ОСОБА_1 не з`ясували чи погоджується він з результатом «Драгеру» і чи бажає пройти огляд в медичному закладі. Також, на думку захисника, належними доказами не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, на обґрунтування причетності ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду були надані: протокол серії ААД №190185 від 20 грудня 2022 року про адміністративне правопорушення (а.с. 1); довідка тесту № 9957 від 20 грудня 2022 року з результатом 1,10 % проміле (а.с. 2); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 грудня 2022 року (а.с 3); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4); письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 5, 6); свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора Alcotest6810 (а.с. 7); відеозаписи, що містяться на диску (а.с. 9).

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо доводів захисника про порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, суд відмічає таке:

Відповідно до Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція) протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Відповідно до п.6, 7, 8 розділу ІІ Інструкції усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. Протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Захисником Шпак Н.О. до письмових заперечень була долучена копія протоколу про адміністративне правопорушення, що була вручена ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу. Під час дослідження вказаної копії та співставлення її з оригіналом протоколу, долученим до матеріалів справи, судом встановлено, що в оригіналі протоколу, в порушення п.7 Інструкції, були внесені додаткові записи щодо фактичних обставин інкримінованого правопорушення, а саме: було дописано данні про свідків правопорушення: ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , а також в графі «Пояснення особи» відомості про те, що згідно Конституції України водій ОСОБА_1 відмовився від дачі будь-яких пояснень.

Такі дописи в протоколі про адміністративне правопорушення, після його підписання і вручення особі, щодо якого він складений, ставить під сумнів присутність відповідних свідків правопорушення та чи дійсно ОСОБА_1 відмовлявся від дачі пояснень.

Враховуючи допущені працівниками поліції порушення ст. 254 КУпАП та п. 7 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», щодо заборони вносити будь-які дописи в протокол, після його підписання і вручення особі, суд змушений визнати вказаний протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 190185 від 20 грудня 2022 року недопустимим доказом по справі.

Щодо доводів стосовно порушення порядку огляду на встановлення стану сп`яніння, суд звертає увагу на таке:

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок).

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у медичному закладі. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, у якому зазначає ознаки сп`яніння та дії водія щодо ухилення від огляду (п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного… сп`яніння і проведення такого огляду від 17.12.2008 року).

Аналіз викладених вище норм Закону свідчить про те, що підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за керування у стані алкогольного сп`яніння на підставі результатів огляду, проведеного поліцейськими на місці зупинки, безумовно є та обставина, що водій погодився із встановленими результатами.

Недотримання визначеної законом процедури має наслідком її недійсність, що встановлено ч.5 ст.266 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а у разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Із матеріалів справи вбачається, що поліцейським згідно ст.266 КУпАП під час фіксації процедури огляду використовувались спеціальні технічні засоби відеозапису.

Із відеозаписів працівників поліції (диск а.с.9) встановлено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Drager» із результатом 1,10% проміле. Після чого працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 право не свідчити проти себе і користуватися правовою допомогою, не запитавши чи погоджується він з результатам огляду та не роз`яснивши йому його право в разі не згоди з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, пройти такий огляд в медичному закладі.

Частиною 3 статті 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці, огляд водія проводиться у закладі охорони здоров`я.

При цьому, закон не зобов`язує водія висловлювати прохання пройти огляд у медичному закладі, а покладає обов`язок щодо дотримання процедури огляду саме на поліцейських.

Як свідчить наданий відеозапис, поліцейські взагалі не з`ясовували чи згоден ОСОБА_1 з результатом огляду, чи бажає пройти огляд у закладі охорони здоров`я, чи не відмовляється їхати до лікарні, а лише повідомили, що починають складати протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки у водія не було з`ясовано, чи погодився він із встановленим на місці результатом огляду із застосуванням приладу «Драгер» на місці зупинки, такий результат не може бути прийнятий як доказ керування водієм транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Іншого доказу (висновку лікаря), який би згідно закону (ч.3 ст.266 КУпАП) підтверджував, що ОСОБА_1 керував авто у стані алкогольного сп`яніння, у справі немає, до медичного закладу він не доставлявся, хоча не відмовлявся від проведення огляду у лікарні.

Зазначене є істотним порушенням встановленої ч.3 ст.266 КУпАП процедури огляду водія на стан сп`яніння, що має наслідком її недійсність, відповідно до положень ч.5 ст.266 КУпАП.

Разом з тим, доводи захисника в частині відсутності доказів зупинки транспортного засобу та керування таким транспортним засобом ОСОБА_1 , суд не бере до уваги, оскільки останній під час складання протоколу на місці події обставини керування ним транспортним засобом не заперечував, що підтверджується відповідним відеозаписом.

Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не була доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності винуватості необхідно тлумачити на користь особи, яка притягається до відповідальності (ст.62 Конституції України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.247, 283,284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Максим ОЛІЙНИК