ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/1014/23

Провадження № 3/293/745/2023

05 вересня 2023 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Збаражський Олег Миколайович, розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, пенсіонерки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

04.07.2023 до Черняхівського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №131190 від 19.06.2023 стосовно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП.

Згідно протоколу серії ВАВ №131190 про адміністративне правопорушення встановлено, що 12.06.2023 близько 18 год. 25 хв. ОСОБА_1 здійснювала з рук продаж алкогольних та тютюнових виробів, а саме: пачку цигарок марки «Мустанг» та пляшку пива марки «Уманське», ємкістю 1 літр, чим порушила вимоги п.10 ч.1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», за що передбачена відповідальність ч.3 ст. 156 КУпАП.

У судове засідання 05.09.2023 ОСОБА_1 не прибула, про дату і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому порядку, у відповідності до вимог ст. 277-2 КУпАП, зокрема, шляхом скерування повістки за адресою місця проживання, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення, однак, поштовий конверт був повернутий до суду з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 16).

У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

При цьому суд бере до уваги, що ОСОБА_1 достеменно знала про складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП та розгляд його судом.

Керуючись ст.268 КУпАП, суддя вважає можливим справу розглянути в її відсутності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В порядку статті 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Частиною 3 статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Відповідно до положень п.7 ч.2 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків.

Відповідно до ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля» та цивільного законодавства, роздрібна торгівля це вид економічної діяльності у сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачу та надання йому торговельних послуг за гроші.

Згідно Інструкції щодо заповнення форм державних статистичних спостережень стосовно торгової мережі та мережі ресторанного господарства, затвердженої наказом Держкомстату України від 24.10.2005 №327, торгівля з рук - це один з видів стихійної торгівлі, торгівлі фізичними особами без відповідних дозвільних документів про якість та безпеку товарів, що реалізуються ними у невстановлених місцях (на вулицях, у дворах, на тротуарах, у скверах, парках, під`їздах) з рук, із землі, без відповідного дозволу на розміщення об`єкта торгівлі.

Згідно ч.1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Як вбачається зі ст. 17 даного Закону у разі порушення його норм посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів.

Системне тлумачення Закону дає підстави дійти висновку, що роздрібна торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами дозволяється лише суб`єкту господарювання і за наявності у нього відповідної ліцензії.

Згідно ст.55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

У той же час, матеріали справи не містять інформації про те, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку зареєстрована, як суб`єкт господарювання, тобто є фізичною-особою підприємцем, як і відсутні документальні відомості про те, що вона має ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Більше того, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, що ОСОБА_1 12.06.2023 близько 18 год. 25 хв. здійснювала з рук продаж алкогольних та тютюнових виробів, а саме: пачки цигарок «Мустанг» та пляшки пива «Уманське», ємкістю 1 літр, зазначений факт нею заперечувався під час опитування поліцейським.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 , місце вчинення правопорушення передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП не вказано.

Відповідно до ст. 256 КУпАП протокол є єдиним документом, у якому зазначається суть правопорушення, тобто це є фактично те обвинувачення, яке висунуто особі від імені держави відповідними посадовими особами та має доводитись належними доказами у розумінні ст. 251 КУпАП. Під час розгляду справи суддею у межах порушеного провадження надається правова оцінка діянню на предмет його протиправності.

До матеріалів справи долучені письмові пояснення, довідка за результатами розгляду матеріалів зареєстрованих в ЄО за №6106 від 21.06.2023, рапорт чергового інспектора Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області та начальника СВГ ВП Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, рапорт інспектора поліції СВГ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, які не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП.

Пояснення ОСОБА_2 та відеозапис спілкування із поліцейським не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП, за відсутності інших належних і допустимих доказів.

Будь-яких інших належних і допустимих доказів, а саме протоколу огляду місця події та протокол вилучення предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, працівниками поліції не надано.

Зазначене також виключає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення та унеможливлює його склад.

За таких обставин, суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Рішення суду в справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 3 ст.62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

П.1 ч.1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.156 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.6 ст.283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Як вбачається із матеріалів справи, предмети торгівлі та виручка, одержаної від продажу предметів торгівлі не вилучались.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 247, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 156 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ