Провадження № 3/537/1108/2023
Справа № 537/2392/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.09.2023 року суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Хіневич Василь Іванович, розглянувши матеріали, які надійшли з Кременчуцького районного управління поліції ГУНП України в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого магазин «ФОЗІ», РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

До Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов протокол відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №788150 від 13.06.2023 року, гр. ОСОБА_1 , 11.06.2023 року о 22 год. 00 хв., в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї падчерки гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме погрожував фізичною розправою, під час якого дав ляпаса по обличчю та тягав за волосся, чим міг завдати розлади фізичному здоров`ю, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні 26.07.2023 року ОСОБА_1 пояснив, що перебуває у шлюб з матір`ю Віолети , яка є його падчерицею. Даний конфлікт є триваючим, так як ОСОБА_3 бажає проживати з її рідною тіткою, яка на даний час проживає в Німеччині. Але вони відмовляють останню від цього через її вік, яка на даний час має повних 15 років. Щодо участі у вихованні вказав, що вихованням неповнолітньої займається виключно її мати, він участі у вихованні не приймає, фактів, викладених в протоколі щодо вчинення ним відносно Віолети фізичного насильства не визнає, як і не визнає дій сексуального характеру. По суті прояснив, що 11.06.2023 року ніяких конфліктних ситуацій між ним та ОСОБА_3 не було. Ввечері 13.06.2023 року близько 17 години до них додому прийшло двоє поліцейських та дві цивільні особи, яких він не знає, які сказали, що ОСОБА_3 у бабусі , так як не хоче спілкуватися з ними, і вони будуть складати на нього та дружину приписи відносно доньки, так як вони, зі слів Віолети, вчинюють відносно неї психічне та фізичне насильство. Він заперечує вказані обставини та вказав, що ОСОБА_3 пішла гуляти до баби та діда. Він спілкувався з соціальними працівниками щодо обставин фізичного насильства з його боку буцім то відносно Віолети та вказував, що такого не було, як і заперечував дії сексуального характеру відносно Віолети кілька років тому. Вказав, що доказів щодо домашнього насильства відносно падчерці йому не було надано.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні 26.07.2023 року пояснила, що 11.06.2023 року вітчим за те, що вона не помила посуд на кухні схопив її за волосся та почав казати, що вона повинна робити домашню роботу коли треба і коли він каже, а не коли є бажання, після чого дав їй під затильник. Це все бачила мати але нічого вітчиму не сказала. На слідуючий день вона пішла додому до своєї бабусі та дідуся та розказала бабусі, що відбулося. Після цього бабуся зателефонувала адвокату та викликала патрульну поліцію щоб розібратися з таким насильством до онуки з боку вітчима. Після приїзду патрульної поліції вона повідомила поліцейським, що відбулося та від неї відібрали пояснення. Також поліції казала, що її мати також вчиняє відносно неї психічне насильство, а саме психологічно давить на неї та підтримує свого нового чоловіка вітчима в його діях відносно неї та забороняє бачитися безпідставно з дідом та бабою, хоча вона бажає з ними спілкуватися. В подальшому поліція разом з нею поїхали на службовому авто до її матері та вітчима, де на матір та вітчима склали заборонені приписи та на вітчима протокол про домашнє насильство. Також повідомила, що крім фізичного насильства близько чотирьох років тому, коли їй було 11 років вона зазнавала декілька раз сексуального насильства з боку вітчима, який декілька разів висловлював їй зауваження щодо її одягу вдома, огляду без її дозволу її постільної одежі чи білизни під час перебування її роздягненої в ліжку, шляхом відкидання одіяла, тощо, торкався її руками без дозволу, від чого вона постійно перебувала та перебуває в стані тривоги, тощо. Під час спілкування з психологами та працівниками соціальних служб вона вказала на дані факти та причини неповідомлення цього раніше так як боялася негативної реакції з боку матері та вітчима та застосуванням до неї психологічного, морального тиску та обмеження в спілкуванні з дідом та бабою, різних обмежень в грошах, купівлі речей, тощо. Враховуючи вказані обставини не бажає проживати разом з матір`ю та вітчимом, а бажає проживати з дідом та бабою, які створюють їй нормальні умови проживання.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні 26.07.2023 року пояснила, що ОСОБА_3 є її рідною онукою, її мати колишня дружина її сина, який помер в 2022 році, вона проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5 13.06.2023 року Віолета прийшла до них додому з речами та повідомила, що коїться в їх сім`ї, а саме, коли напередодні вітчим ОСОБА_1 за те, що вона не помила посуд почав на неї кричати, а потім схопив за волосся та сказав, що треба робити, що він каже не тоді, коли заманеться, а зразу, після чого дав їй ляпас по затилку. Також, онука повідомила, що мати все це бачила але нічого не сказала вітчиму, тобто підтримала його фізичне насильство до онуки, як і сама застосовувала неодноразово до неї психологічний тиск з приводу поводження в сім`ї та спілкуванні з вітчимом, виконанні їх вимог. ОСОБА_6 розповіла, що коли їй було 11 років , вітчим вчинював відносно неї насилля сексуального характеру, а саме торкався її руками без дозволу, оглядав її постільну білизну, тощо, але вона нікому про це на казала, так як вважала, що їй ніхто не повірить та боялася наслідків з боку матері та вітчима. Також казала про утиски матеріального характеру з боку матері та вітчима, обмеження в грошах та купівлі особистих речей. Після всього цього вони викликала поліцію та соцслужби, які спілкувалися з ОСОБА_3 та в подальшому виписали на матір та вітчима заборонені приписи та на вітчима склали протокол про домашнє насильство. Стверджує, що онука каже правду та не могла це все вигадати. Вітчим та мати Віолети ці дії заперечують, пояснюючи це негативним впливом тітки Віолети та їх з чоловіком, але це не відповідає дійсності, а заборона Віолеті спілкуватися з ними є порушенням її свобод та прав, як і їх прав спілкування з дитиною.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні 08.09.2023 року надав суду пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_7 , старший інспектор Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, в судовому за сіданні 08.09.2023 року пояснив, що отримавши виклик щодо домашнього насильства , він прибув з патрульною поліцією за адресою проживання діда та баби ОСОБА_8 , де він особисто спілкувався з неповнолітньою ОСОБА_3 , яка пояснювала йому, в присутності представників соцзахисту та громадського об`єднання, про обставини вчиненого відносно неї вітчимом психологічного тиску та фізичного тиску, а саме хапання за волосся та дачу під затильнику за невиконану своєчасно роботу по миттю посуду та вказанням щодо виконання завдань без затягування часу. Неповнолітня казала, що психологічний тиск вчиняється вдома і з боку матері, яка підтримує вітчима у її «вихованні». Після спілкування з ОСОБА_3 соцпрацівників вони всі поїхали до матері неповнолітньої, де спілкувалися з вітчимом, який в хорді спілкування категорично заперечував факти вчинення відносно Віолети домашнього насильства, як заперечувала і мати неповнолітньої. Після спілкування на матір та вітчима були складені заборонені приписи та на вітчима протокол за ч.1 ст. 172-3 КУпАП. Обставини складання протоколу та обставини, викладені неповнолітньою підтверджує. Бодікамери при спілкуванні з неповнолітньою та вітчимом були ввімкнені, але згідно Наказу МВС № 1026 строк зберігання відеоматеріалів з камер становить місяць.

Представник Департаменту у справах сімей та дітей Кременчуцької міської ради - директор ОСОБА_9 в судовому засіданні 08.09.2023 року пояснила, що 13.06.2023 року після отримання повідомлення за фактом домашнього насильства відносно неповнолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою перевірки вказаних фактів за місцем проживання неповнолітньої у діда та баби за адресою: АДРЕСА_2 . При спілкуванні з ОСОБА_3 остання повідомила про факти вчинення відносно неї психологічного насильства з боку матері та фізичного насильства з боку вітчима, також повідомила, що у віці 11 років вітчим вчинював неодноразово відносно неї дії сексуального характеру про які вона нікому не повідомляла, так як боялася розголосу та тиску з боку вітчима та матері, яка підтримує останнього в його діях. Вказувала, що останні постійно застосовують відносно неї покарання, ображають її та принижують, погрожують позбавити особистих речей, тощо, що впливає на її емоційний стан, не дозволяють спілкуватися з дідом та бабою. Неповнолітня при спілкуванні з психологом підтвердила факти застосування до неї з боку матері та вітчима психологічного та фізичного насильства, а також з боку вітчима дій сексуального характеру, сумнівів у щирості неповнолітньої в працівників не виникало. На матір в той же день був складений протокол за ч.1 ст.173-2 КУпАП за фактом вчинення психологічного насильства відносно неповнолітньої доньки Віолети.

ОСОБА_1 та ОСОБА_11 заперечували вказані факти, вказували, що вихованням дитини займається мати, а на дитину впливає її рідна тітка та сім`я ОСОБА_8 .

За результатами проведеної роботи неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради.

Суд бере до уваги, що за поясненнями представника потерпілої ОСОБА_12 13.06.2023 року відносно матері неповнолітньої ОСОБА_11 також було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.173-2 КУпАП за фактом насильства психологічного характеру та постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука 27.07.2023 року ( справа № 536/2391/23 ) останню було визнано винною та піддано адміністративному стягненню в сумі 170 грн.

ОСОБА_1 дані пояснення не оспорювались.

Також, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 , після надання пояснень неповнолітньою потерпілою ОСОБА_2 , на підтвердження своєї невинуватості, звернув увагу суду на ту обставину, що неповнолітня повідомила працівникам соціальних служб про буцім то факти вчинення ним сексуальних дій відносно неї тільки зі сплином близько чотирьох років, не вказуючи, що вказані дії взагалі були неможливі з його боку та не намагаючись пояснити суду та учасникам можливі причини таких пояснень та такої позиції неповнолітньої, вказуючи, що ці твердження не відповідають дійсності. Вказані пояснення та твердження, що вихованням неповнолітньої займається виключно її мати, а він взагалі не приймає участі, суд оцінює критично.

Суд бере до уваги заяву та пояснень ОСОБА_5 від 13.06.2023, в яких заявник повідомив, що його внучка, ОСОБА_10 , прийшовши до нього додому 13.06.2023 розповіла про обставини вчиненого відносно неї 11.06.2023 року відчимом, ОСОБА_1 фізичного насильства та у чому таке виразилося.

Суд бере до уваги, що працівниками Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області 13.06.2023 відносно гр. ОСОБА_1 було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника строком на 1 добу із забороною контактувати у будь-який спосіб.

Також суд бере до уваги, лист психологині ГО «Прокачай себе», від 26.06.2023, в якому вона зазначає, що займаючись з потерпілою з листопада по грудень 2022 року включно, прийшла до висновку, що дитина, яка не одноразово піддавалась фізичному, психологічному та економічному насильству з боку матері та вітчима наразі перебуває в стані постійної тривоги, не відчуває безпеки вдома, постійно очікує, що факти насильства можуть повторитись та Лист Директора Департаменту у справах сімей та дітей Андрія Макарова від 10.07.2023 № 02-05/627, в якому зазначено, що неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах служби в справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як таку, що зазнала фізичного домашнього насильства.

Згідно характеристики на ОСОБА_2 з Кременчуцької гімназії № 16 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, дитину охарактеризовано, як спокійну, замкнуту, неговірку, та таку, що не мала близьких друзів серед однолітків.

Заслухавши учасників справи, оцінюючи наявні матеріали справи, дослідивши всебічно і повно всі обставини справи в їх сукупності, суддя приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується як поясненнями наданими у судовому засіданні так і наявними матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне право порушення серії ВАВ №788150 від 13.06.2023 року, протоколом прийняття заяви про кримінальне або адміністративне правопорушення від 13.06.2023 року, поясненнями гр. ОСОБА_5 від 13.06.2023 року, поясненнями ОСОБА_1 , копіями свідоцтв: про народження ОСОБА_2 , про шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та розірвання між ними шлюбу, про шлюб ОСОБА_15 з ОСОБА_1 , про смерть ОСОБА_16 , довідкою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_17 , скріншотами переписки, листом Департаменту у справах сімей та дітей від 01.07.2023 року за №02-05/627 та листом ГО «Прокачай себе» від 26.06.2023 року №0003, Характеристиками на гр.. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , копією заяви ОСОБА_11 , копією скарги ОСОБА_18 ..

Обираючи вид стягнення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність не вбачає.

При цьому, суддею враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника його майновий стан, та ступінь вини у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Враховуючи викладене, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції,передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 0,2 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у зв`язку із чим суддя вважає за необхідне стягнути з правопорушника судовий збір в дохід держави в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. 173-2 ч.1, ст. ст. 33, 34, 35, 221, 280, 283, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суддя, -

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та стягнути з ОСОБА_1 штраф в сумі 170 грн. на користь держави.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу в розмірі 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Постанова судді може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.І. Хіневич