ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1259/23 Справа № 220/263/23 Суддя у 1-й інстанції - Якішина О. М. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м.Кривий Ріг

18.09.2023р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області клопотання захисника Пономарьова Р.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження, та апеляційну скаргу на постанову Великоновоселківського районного суду Донецької області від 05.05.2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік

за участю захисника Пономарьова Р.О.

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Пономарьовим Р.О., та у зв`язку з поданням апеляційної скарги за межами строку на апеляційне оскарження захисником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

В обґрунтування поданого клопотання захисник вказав, що подав апеляційну скаргу засобами «Електроного суду», проте у зв`язку із зміною підсудності справ Донецького апеляційного суду на Дніпровський апеляційний суд, подана ним апеляційна скарга до теперішнього часу лишається у статусі невідправлених, а поданий ним паперовий варіант апеляційного скарги був помилково направлений з м. Дніпро, де він тимчасово перебував, за місцем його проживання в м. Курахово Донецької області, що підтверджується відповідними поштовими документами, а саме чеком на оплату поштового відправлення та описом цінного кладення.

Суд апеляційної інстанції перевіривши вказане клопотання, дійшов висновку, що викладені в цьому доводи є поважними для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, та цей строк підлягає поновленню.

В апеляційній скарзі захисник:

- вважає, що оскаржувана постанова є невмотивованою, необґрунтованою, незаконною та таткою, що підлягає скасуванню у зв`язку з недотриманням судом першої інстанції вимог ст.ст. 7, 245, 252, 283 КУпАП, ст.ст. 62, 129 Конституції України;

- зазначає, що відповідно до відеозапису ОСОБА_1 двічі продував алкотестер, проте відсутність результатів продуття, на переконання суду першої інстанції, є спробою уникнути огляду на стан сп`яніння;

- вважає, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не підтверджений, а його особисте повідомлення в телефонній розмові, що він наїхав на «їжака», є незрозумілим, на якого саме «їжака» здійснено наїзд, де та коли;

- зазначає, що з матеріалів справи та відеозапису неможливо встановити, на якій підставі працівник поліції здійснювали перевірку документів ОСОБА_1 , а також не встановлені законні підстави для зупинки транспортного засобу;

- вказує, що на відеозапису працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що законність його зупинки є порушення ПДР України, проте протокол щодо нього за ст. 124 КУпАП не складався;

- вважає, що огляд ОСОБА_1 проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, відеозапис до матеріалів справи не долучений;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 повідомлений належним чином, у судове засідання не прибув, причини своєї неявки не повідомив.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доводи захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 07.03.2023 р. о 12 год. 48 хв. на автодорозі Запоріжжя Донецьк Волноваського району Донецької області, керував транспортним засобом автомобілем «ДАФ 380», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту. Від продуття газоаналізатора «Драгер-6810» та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування свого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції поклав:

- протоколо про адміністративне правопорушення серії ААД 021302 від 07.03.2023р., в якому зафіксований факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в яких вони підтвердили, що ОСОБА_1 в їх присутності від продуття газоаналізатора «Драгер 6810» та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився;

- відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовані фактичні обставини події та факт ухилення ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер 6810». Погодившись на огляд за допомогою алкотестеру, ОСОБА_1 всупереч інструкціям, які надавались йому поліцейським, двічі продуває алкотестер у спосіб, який призводить до відсутності після продуття результатів, що на переконання суду першої інстанції, вказували на спроби водія уникнути підтвердженя стану сп`яніння. Від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 після цього відмовився.

Також судом першої інстанції досліджено доводи захисника щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, та надано мотивовані відповіді на них.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду першої інстанції про визнання його инуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд належним чином дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення забезпечив всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

На переконання суду апеляційної інстанції, факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 є підтвердженим та не викликає сумніву, оскільки інших осіб у транспортному засобі не встановлено, відомості про таких осіб стороною захисту не надані, автомобіль перебуває в зоні блок-посту, а отже до блок-посту він приїхав. На водійському місці перебуває ОСОБА_1 . Характерний звук пробитих коліс підтверджує, що автомобіль прибув до вказаного місця щойно, оскільки повітря з пробитих коліс ще виходило. Те, що в автомобілі пробиті колеса, повідомили як працівник поліції, сказавши, що він наїхав на шипи, так і сам ОСОБА_1 , розмовляючи по телефону, повідомивши, що наїхав на «їжака». Термін «їжак» не викликає у суду апеляційної інстанції сумнівів його вірного тлумачення, оскільки є загальновживаним терміном дорожньої перешкоди з шипами, та того, що саме такими перешкодами обладнуються блок-пости.

На думку суду апеляційної інстанції, факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння також, є підтвердженим, оскільки, як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 хоча й погодився подути алкотестер, проте робив це у спосіб, який унеможливлював отримання вірних результатів. Суд апеляційної інстанції, після дослідження відеозапису, погоджується з такими висновками суду першої інстанції. Крім того, слід окремо звернути увагу, що на відеозапису зафіксовано, як ОСОБА_1 у нецензурній формі повідомляє, що вживав алкогольні напої, та каже, що випив «дві рюмочки пива» (час відеозапису 12:41:40).

Таким чином, судом апеляційної інстанції, врахувавши наведене вище, не встановив порушень вимог ст. 266 КУпАП при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, що оскаржувана постанова є невмотивованою, необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з недотриманням судом першої інстанції вимог ст.ст. 7, 245, 252, 283 КУпАП, ст.ст. 62, 129 Конституції України, що відповідно до відеозапису ОСОБА_1 двічі продував алкотестер, проте відсутність результатів продуття, на переконання суду першої інстанції, є спробою уникнути огляду на стан сп`яніння, та що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не підтверджений, а його особисте повідомлення в телефонній розмові, що він на їхав на «їжака», є незрозумілим, на якого саме «їжака» здійснено наїзд, де та коли є неспроможними та спростовуються викладеним вище.

Доводи апеляційної скарги, що з матеріалів справи та відеозапису неможливо встановити на якій підставі працівник поліції здійснювали перевірку документів ОСОБА_1 , а також не встановлені законні підстави для зупинки транспортного засобу, та що на відеозапису працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що законність його зупинки є порушення ПДР України, проте протокол щодо нього за ст. 124 КУпАП не складався, також є неслушними, оскільки транспортний засіб зупинився внаслідок пробиття коліс при перетині блок-посту. Працівники поліції при з`ясуванні цієї обставин виявили ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 , що стало підставою для його огляду.

Слід наголосити, що в умовах військового часу територія блок-посту у безпосередній близькості до зони бойових дій, є об`єктом підвищеної уваги, правосвідомість громадян повинна мати переважаюче значення при його перетині та в цілому. Поведінка ОСОБА_1 , яка зафіксована на відеозапису, не створює такого враження. Нецензурна лайка, зухвала поведінка з боку ОСОБА_1 до оточуючих в умовах, які складися, є неприпустимими.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, постанова суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим судовим рішенням.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Клопотання захисника Пономарьова Романа Олександровича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Великоновоселківського районного суду Донецької області від 05.05.2023р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік задовольнити, строк на апеляційне оскарження поновити.

Апеляційну скаргу захисника Пономарьова Романа Олександровича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Великоновоселківського районного суду Донецької області від 05.05.2023р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік залишити без задоволення.

Постанову Великоновоселківського районного суду Донецької області від 05.05.2023р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя