Справа № 357/9692/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2023 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

02.10.2022 о 23:00 год в м. Біла Церква Київської області по вул. Карбишева, 51, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Renault Megane Scenic д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в КНП Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 4». Висновок лікаря № 86, водій знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 , порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За даним фактом стосовно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №356922 від 02.10.2022 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні свою винуватість не визнав та пояснив, що 02.10.2022, ввечері, повернувся із дружиною з села до м. Біла Церква, поставив автомобіль в гараж та під час вечері випив трохи горілки. У цей час їх невістка хворіла на короновірус, тому дружина поїхала до неї. Оскільки невістці погіршало, йому сказали, щоб він повіз її до лікарні, оскільки швидка допомога не приїде. Це вже була комендантська година, таксі в такий час не їздить. Про те, що він вживав алкоголь, дружині не сказав. Коли вони із хворою невісткою під`їхали до приймального відділення, за ними приїхав патрульний автомобіль поліцейських. Поліцейські йому запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, на що він погодився. Після проходження огляду він не погодився з його результатом, тому поїхав з працівниками поліції до КНП Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 4». В лікарні результат алкогольного сп`яніння підтвердився. Після цього поліцейські склали протокол про адміністративне правопорушення, а автомобіль евакуювали.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Кочин С.С. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі, оскільки поліцейським не було всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано обставини справи. Автомобіль, яким керував ОСОБА_1 ніхто не зупиняв, тому що поліцейські підїхали за ним до лікарні. Оскільки його невістці, яка хворіла короновірусом стало дуже погано, а швидку медичну допомогу неможливо було викликати і таксі в комендантську годину не їздять, то він був вимушений сісти за кермо і завести її до лікарні. Таким чином, приймаючи до уваги, що небезпека за викладених обставин не могла бути усунута іншими способами, водій відповідно до ст.17 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності. Просив закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку із вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності. А також зазначив, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складений з порушенням Інструкції, у ньому не зазначено дати та часу складання, якісного показника, який свідчить про ступінь сп`яніння, а вказано лише, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Результат тестування роздрукований з приладу Драгер, який є у матеріалах справи, не містить підпису ОСОБА_1 . У лікарні ОСОБА_1 двічі не тестували, тому що в матеріалах відсутні дві роздруківки з приладу.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно з п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 7 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

У даній справі встановлено, що 02.10.2022 о 23:00 год в м. Біла Церква Київської області по вул. Карбишева, 51, поліцейськими в комендантську годину перевірено транспортний засіб Renault Megane Scenic д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування було виявлено, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки у нього був різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Alkotest Drager ARLM 0372. За результатами вказаного тестування встановлено, що рівень алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 становить 1,68 проміле, що свідчить про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. З результатом тестування ОСОБА_1 не погодився. За його бажанням огляд на стан сп`яніння повторно проводився в КНП Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 4» в м. Біла Церква, вул. Василя Стуса, 41, висновок лікаря № 86, відповідно до якого встановлено алкогольне сп`яніння. У подальшому ОСОБА_1 було відсторонено від керування автомобілем, шляхом евакуації транспортного засобу на спеціальний майданчик, а стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання своєї винуватості, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП встановлена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №356922 від 02.10.2022 за ч.1 ст.130 КУпАП, у якому викладено фактичні обставини вчинення правопорушення; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 86 від 02.10.2022, згідно з яким ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння; роздруківкою із технічного приладу "Drager Alcotest 7510 ARLM 0372" тест № 630 від 02.10.2022, відповідно до якої результат становить 1,68% проміле алкоголю в крові; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4) огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками:різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Результат огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 1,68 проміле; актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 02.10.2022 (а.с.5) з якого вбачається, що транспортний засіб Renault Megane Scenic д.н.з. НОМЕР_1 евакуйовано на спеціальний майданчик; відеозаписом з нагрудної камери, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення ААД №356922 від 02.10.2022, який підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення; актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного ч іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 86 від 02.10.2022, відповідно до якого поведінка обстежуваної особи, ОСОБА_1 , - напружений, дратівливий, сперечається з медперсоналом, мова сповільнена, змазана, рухова сфера порушена, міміка млява, хода уповільнена, нестійкий у позі Ромберга, наявне тремтіння повік, язика, пальців рук, повідомив, що останній раз вживав пляшку пива 02.10.2022 о 20:00 год, при огляді було використано технічний засіб, газоаналізатор Драгер о 23:25 год результат 1,37 проміле, о 23:45 год результат 1,33 проміле, заключний діагноз алкогольне сп`яніння;

показаннями свідка ОСОБА_2 - дружини особи, яка притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , відповідно до яких, точної дати не пам`ятає 3 чи 4 жовтня 2022, вони з чоловіком були дома. Їхня невістка на той час хворіла на ОРЗ, їй стало погано, тому вона викликала таксі і поїхала до неї. За вказівкою сімейного лікаря поставила невістці капельниці, однак їй легше не ставало. Потім вона зателефонувала на швидку, розповіла про маніпуляції, які були нею проведені, але вони сказали чекати деякий час, їй має ставати краще. Але вона вирішила не чекати, а самому їхати в лікарню, тому зателефонувала чоловікові, щоб той приїхав. Про те, що вживав алкоголь він їй нічого не сказав.

Суддею встановлено, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008.

Щодо клопотання адвоката Кочина С.С. про закриття справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з вчинення дії собою в стані крайньої необхідності, на думку судді, воно не підлягає до задоволення, в зв`язку з тим що суд не погоджується із доводами сторони захисту в тому, що за вказаних ним обставин ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності.

Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Отже, положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

Однак факт вчинення правопорушення у стані крайньої необхідності в даній справі не установлений.

Так, в постанові від 21 грудня 2018 року в справі № 686/5225/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зауважив, що у разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. За правовим полем України, зокрема п.2.9а Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року з подальшими змінами, ст.130КУпАП водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Правопорушення, вчинене ОСОБА_1 є умисною, суспільно небезпечною дією, зважаючи на конкретні обставини справи, а тому зазначені в клопотанні обставини не можуть вважатись такими, що є підставою для закриття справи у зв`язку з вчинення дій особою в стані крайньої необхідності.

Суд, розглянувши клопотання, вважає, що у його задоволенні слід відмовити, оскільки правопорушення, яке вчинене ОСОБА_1 є грубим порушенням Правил дорожнього руху України, що може суттєво впливати не тільки на можливість адекватно керувати транспортним засобом, а також, стосується безпеки інших учасників дорожнього руху.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаного правопорушення.

Відповідно до ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Суддя зазначає, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є умисним та грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення судом не враховуються обставини, викладені частиною 2 статті 33 КУпАП, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи викладене, до ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст.40-1 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір із ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн., що становить, 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяТетяна КЛЕПА