ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/8640/23

Номер провадження 3/495/3026/2023

30 серпня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімова Н.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від НОМЕР_1 прикордонного загону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Вінницькі-Хутори Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інспектора прикордонної служби 3-ї категорії

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), суд

ВСТАНОВИВ:

21.08.2023 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 272626 Е від 17.08.2023 року зазначено, що відповідно до висновку службового розслідування по факту можливого порушення правил несення прикордонної служби 27.07.2023 року військовослужбовцями відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону від 16.08.2023 року, 27.07.2023 року приблизно о 17 год. 40 хв., перебуваючи в прикордонному наряді «Пост спостереження» під час прямування до місця несення служби після зупинки службового транспортного засобу залишив зброю і спеціальні засоби службового транспортного засобу під наглядом старшого прикордонного наряду та пішов у магазин.

Своїми діями порушив вимоги абз. 8, п. 10, глави ІІ Наказу МВС України від 19.10.2015 року № 1261 «Про затвердження Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України».

Адвокат Клименко С.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надав суду заперечення, у відповідності з якими просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Власні доводи обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 не залишав без нагляду свою зброю та спеціальні засоби, крім того, у матеріалах справи не зазначено на якій підставі була вчинена зупинка, яка саме зброю була залишена без нагляду, які саме правила поводження зі зброєю порушив ОСОБА_1 , які саме спеціальні засоби були залишені у спеціальному транспортні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 2 ст. 172-19 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил поводження із зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, а також з радіоактивними матеріалами, що вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Особливий період діє в Україні від 24 лютого 2022 року, після оприлюднення Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово був продовжений та триває по сьогоднішній час.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 272626 Е від 17.08.2023 року зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я по-батькові, особи, що склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП про, що свідчать наявні у протоколі підписи.

Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

У матеріалах висновку службового розслідування по факту можливого порушення правил несення прикордонної служби 27.07.2023 року містяться пояснення ОСОБА_1 з приводу виниклої ситуації, а саме те, що 27.07.2023 року приблизно о 17 год. 40 хв. здійснили зупинку біля магазину для закупівлі продуктів харчування та питної води, оскільки склад прикордонного наряду продуктами харчування не забезпечується. Після зупинки ОСОБА_1 спільно з солдатом ОСОБА_2 зайшли до магазину, залишивши зброю під наглядом старших прикордонних нарядів, які залишилися зі зброєю в автомобілі. Перебуваючи у магазині, були зупиненні представниками відділу внутрішньої та власної безпеки.

Дані пояснення узгоджуються з іншими поясненнями, як-то поясненнями солдата ОСОБА_3 , який підтвердив, що військовослужбовці строкової служби пішли до магазину, залишивши зброю під наглядом старших прикордонних нарядів, а сам ОСОБА_3 весь час перебував у транспортному засобі; або поясненнями солдата ОСОБА_2 , який разом з ОСОБА_1 зайшов до магазину.

Зазначені докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, висновок службового розслідування, пояснення солдатів, що містяться у ньому у своїй сукупності підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Згідно з ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Разом з тим, у КУпАП не закріплено визначення малозначного правопорушення та немає вказівок на його ознаки, однак у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визначення діяння малозначним. Категорія (поняття) «малозначність» означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам безпосередньо громадянам.

У контексті забезпечення дотримання принципів Конституції та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, задля утвердження верховенства права та європейських підходів до розуміння прав людини, 23.02.2006 року Верховною Радою України було прийнято Закон України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Основними цілями даного Закону є застосування практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) з метою забезпечення виконання рішення ЄСПЛ у справах проти України та впровадження в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини. Рішення ЄСПЛ є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Принцип верховенства права - одна з підвалин демократичного суспільства, яка закріплена в усіх статтях Конвенції. Питання чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогам захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу пропорційності. Суд повинен проаналізувати чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто чи не стануть вжиті заходи особистим і надмірним тягарем для правопорушника.

При розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Так, приймаючи рішення по справі, враховуються правові позиції висловлені ЄСПЛ у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), де Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, те, що його дії не мали прямого умислу в посяганні на громадський порядок (зброя була залишена у машині під наглядом інших військовослужбовців), дані про особу порушника (до адміністративної відповідальності раніше не притягувався), та те, що значна шкода державним чи суспільним інтересам або інтересам громадян внаслідок порушення не була заподіяна, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 172-19 КУпАП за малозначністю, оскільки діяння вчинене ним, містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, однак внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, дії правопорушника суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам.

Отже, враховуючи наведені обставини та відсутність великої суспільної небезпеки, що не завдала значних збитків державним чи суспільним інтересам у даному конкретному випадку, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в зв`язку із малозначністю вчиненого ним діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст. ст. 22, 172-19, 268, 277, 279, 280, 283-285, 287-289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-19 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та оголосити йому усне зауваження.

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-19 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.Д. Анісімова