Дата документу 04.09.2023
Справа № 334/3671/23
Провадження № 3/334/1592/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Філіпова І.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Національної Поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює Запорізький ДМУ, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

24 квітня 2023 відносно ОСОБА_1 був складений адміністративний протокол ААД № 390734 згідно якого, ОСОБА_1 23.04.2023 року об 23 годині 25 хвилин в м. Запоріжжя по пр. Соборному, буд. 218, керував транспортним засобом «honda civic», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального приладу «Драгер» Alcotest 6820, результат позитивний 2,54 проміле, тест № 1493. Від керування відсторонений, про повторність попереджений.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засідання представник правопорушника адвокат Баришніков А.Г. повідомив, що ОСОБА_1 вину не визнає, просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В своєму клопотанні захисник стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення у даній справі є неналежним та допустимим доказом, складений з порушенням вимог ст. 254 КУпАП, а також складено з порушенням встановленого порядку, що він не відповідає вимогами ст.ст. 256,266 КУпАП. Також просив визнати неналежними та не допустими доказами: відеофайл на CD диску, акт огляду водія з використанням спеціальних технічних засобів, рапорт інспектору взводу 1 УПП в Запорізькій області, квитанцію газоаналізатора «Драгер» Alcotest 6820.

Захисник вказує, що згідно практики ЄСПЛ особливості процесуального розгляду справи про адміністративне правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Тому вважає, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має вирішуватися за аналогією закону, а саме з врахуванням положень Кримінального процесуального кодексу України в частині вимог щодо обвинувального акту, формулювання обвинуваченні, належності та допустимості доказів.

Вислухавши пояснення адвоката Баришникова А. Г., суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частина 2 ст.251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, п.2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Судом встановлено, що 23.04.2023 року об 23 годині 25 хвилин в м. Запоріжжя по пр. Соборному, буд. 218, керував транспортним засобом «honda civic», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія ОСОБА_1 , огляд проводився на місці із застосуванням приладу «Драгер» Alcotest 6820, результат позитивний 2,54% тест № 1493. Від керування відсторонений, про повторність попереджений.

Згідно копії протоколу №ААД№390733 від 23.04.2023 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ст. 124 КУпАП.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Даний протокол відповідає вимогамст.256КУпАП, серед іншого в ньому зазначено суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

У протоколі про адміністративне правопорушення містяться дані про місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, тобто усі обставини, які стосуються події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, за наявності яких протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі.

Доводи про відсутність у протоколі вказівки на додання до нього відеозапису без зазначення даних про технічну характеристику пристрою, на який здійснювалася фіксація події, не впливає на належність самого доказу та не має процесуального значення для правової кваліфікації дій правопорушника, оскільки усі реквізити, які повинні у відповідності до статті 256 КУпАП зазначатися при його складанні, в ньому містяться. Дані про технічні характеристики пристрою, на який здійснюється фіксація події стосуються справ про адміністративні правопорушення, у яких протокол про адміністративне правопорушення не складається, окрім постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, де саме повинні бути зазначені дані такого пристрою. В той же час у справах, у яких складається протокол про адміністративне правопорушення, що підлягають розгляду у судовому порядку, відеофіксація проведення огляду на стан сп`яніння або відмова від його проходження за статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) здійснюється на нагрудну камеру поліцейського або відеореєстратор патрульного автомобіля.

За положеннями пунктів 1.3, 1.6, 1.7 розділу І та положеннями розділу ІІ Інструкції №1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції. Під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких записів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду за допомогою технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7 розділу ІІ Інструкції).

Посилання на відсутність у справі «належних та допустимих доказів» суперечить диспозиціям статей 251 і 252 КУпАП, якими визначається, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку уповноважена особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи захисника про неналежність протоколу як доказу є необґрунтованими.

Також, слід зауважити, що аналогія закону застосовується до не врегульованих конкретної нормою правовідносин норми закону, яка регламентує подібні відносини. Кодекс України про адміністративні правопорушення містить необхідні правові норми, які регулюють вказані правовідносини, тому застосування норм КПК щодо вимог до обвинувального акту стосовно протоколу про адміністративне правопорушення є неприпустимим. Тому є очевидним, що особа, яка складала протокол, не мала обов`язку дотримання положень КПК при оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Судом були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспектора патрульної поліції, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення. Дані відеозаписів дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Від початку відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 мав ознаки сильного алкогольного сп`яніння: він самостійно не міг піднятися з тротуару, мав сплутаність мови.

На відеозаписі у подальшому ОСОБА_1 сам підтвердив, що він перебуває в алкогольному сп`яніння, тому що він їхав з похорону товариша, почувається винним у вчиненому ДТП.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.

Аналіз доказів у сукупності підтверджує, що ОСОБА_1 роз`яснено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також настання можливих наслідків у разі незгоди водія, які полягають у складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 добровільно погодився проти на місці огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Після проходження ОСОБА_1 погодився з результатом огляду 2,54 проміле.

ОСОБА_1 були роз`ясненні його прав та обов`язки, якими він не скористався, а також відмовився від медичної допомоги.

Зібрані у справі докази і їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, з відеозапису вбачається, що зауважень на дій працівників поліції ОСОБА_1 не висловлював.

Відповідно до вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про Національну поліцію" завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію"поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Під час розгляду справи судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що інспектор УПП Верещагін С.В. був упередженим при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , і що в нього були підстави фальсифікувати такий. Тому, суд приходить до висновку, що вказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв в межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується обставинами викладеними у протоколах про адміністративні правопорушення серії ААД № 390734 від 24.04.2023 р., висновком роздруківка чеку «Драгер» Alcotest 6820, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапортом інспектора, довідкою про відсутності повторності за ст. 130 КУпАП, архівом порушень.

Вивчивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Він порушив вимоги п 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

З огляду на ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушника, інші обставини справи, суддя вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне покарання в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у межах санкції у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму в розмірі 536,80 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 36, 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік;

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір, що становить 536,80 гривень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: Філіпова І. М.