Справа № 466/8256/22 Головуючий у 1 інстанції: Федоров О.Ф.
Провадження № 33/811/145/23 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суд м. Львова від 10 січня 2023 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього стягнення, у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 14 жовтня 2022 року, о 22 год. 14 хв., у м. Львові на вул. І. Мазепи, 20, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2121», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення із транспортним засобом, що стояв, а саме автомобілем марки «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 313», державний номерний знак НОМЕР_3 , чим завдано матеріальних збитків, та отримано механічні пошкодження транспортних засобів. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3б; 10.1;13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати постанову місцевого суду та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, прийнята з порушенням норм процесуального права.

Наголошує, що про час та місце розгляду справи його не було повідомлено, окрім того не взято до уваги його клопотання про відкладення судового засідання.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, працівниками поліції не зафіксовано факту керування транспортним засобом. Особи, які перебували в автомобілі на час перевірки заперечували факт руху транспортного засобу. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №362492 від 14 жовтня 2022 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки не містить даних, які підтверджують об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, дані встановлені у протоколі не підтверджені належними та допустимими доказами.

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду, призначене на 10 лютого 2023 року, 24 лютого 2023 року та 10 березня 2023 року не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, неодноразово подавав клопотання про відкладення розгляду справи, підтверджуючих даних до клопотання не долучав.

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), «Карнаушенко проти України»(Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

Клопотання ОСОБА_1 про необхідність відкладення розгляду справи за станом здоров`я та неможливістю прибути в судове засідання, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки до клопотання не долучено жодних підтверджуючих даних, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, хворіє, зверталася до лікаря чи перебуває на листку непрацездатності.

Будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, в судові засідання призначені на 10 лютого 2023 року, 24 лютого 2023 року, 10 березня 2023 року, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не прибував, з метою неправомірного затягування справи, подавав заяви до суду першої інстанції та апеляційного суду з проханням відкласти розгляд справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 .

Окрім того апеляційний суд зазначає, що в особи яка притягується до адміністративної відповідальності було достатньо часту для того, щоб подати письмові доповнення до апеляційної скарги та надати додаткові пояснення, яким він не скористався належним чином.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 124 КУпАП України, передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пунктом 2.3б ПДР України передбачено, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно із п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, зокрема даними, що містяться у:

-протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД№362492 від 14 жовтня 2022 року (а.с. 1), згідно до якого ОСОБА_1 , 14 жовтня 2022 року, о 21 год. 40 хв., керував автомобілем марки «ВАЗ2121» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримав безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з транспортними засобами, що стояли, а саме: автомобілем марки «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 313», державний номерний знак НОМЕР_3 , чим завдано матеріальних збитків, та отримано механічні пошкодження транспортних засобів;

-схемі місця ДТП від 14 жовтня 2022 року (а.с. 3), на якій відображено місце події, та розміщення транспортних засобів, дорожня обстановка, завдані пошкодження автомобілям;

-письмових поясненнях свідка ОСОБА_2 ( а.с. 4), відповідно до яких водій автомобіля із д.н.з. НОМЕР_1 їхав заднім ходом та зачепив автомобіль «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 313», державний номерний знак НОМЕР_3 , від водія було чути запах алкоголю.

Аргументи сторони захисту, що ОСОБА_1 не було повідомлено про час та місце розгляду справи, окрім того не взято до уваги його клопотання про відкладення судового засідання, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 подавав клопотання про відкладення розгляду справи, без доручення підтверджуючих даних про причини відкладення, та заперечення, у зв`язку з чим особа, яка притягується до адміністративної відповідальності була повідомлена належним про час та місце розгляду справи, окрім того з постанови місцевого суду (а.с. 22-25) вбачається, що суд першої інстанції розглянув всі клопотання ОСОБА_1 та надав їм належну правову оцінку.

Доводи апелянта, що працівниками поліції не зафіксовано факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , не беруться до уваги апеляційного суду, оскільки, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_2 ( а.с. 4), ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ2121» (Нива) д.н.з. НОМЕР_1 та вчинив ДТП.

Твердження сторони захисту, що протокол про адміністративне правопорушення серії АДД №362492 не відповідає, вимогам ст. 256 КУпАП та містять інформацію, яка не підтверджена належними доказами, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

На переконання апеляційного суду, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративні правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, у такому міститься вся необхідна інформація.

Викладені в протоколах обставини ДТП підтверджуються даними схемою місця ДТП від 14 жовтня 2022 року (а.с.3) та іншими матеріалами справи.

Твердження сторони захисту, що місцевий суд неповно з`ясував обставини справи, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки судом першої інстанції, повно та об`єктивно досліджено всі обставини справи, відповідно до вимог ст. 245, 252, 280 КУпАП, співставлено усі наявні у справі докази з фактично дослідженими у справі обставинами, та зі змістом обставин, що ставляться у вину особі, яка притягується до адміністративної відповідальності згідно з протоколами про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження доведено наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Шевченківського районного суд м. Львова від 10 січня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.