Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/223/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Драний В. В.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Кабанова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2023 року.Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Кабанова В.В., розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Голованова О.П. на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.04.2023, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: особа з такими реєстраційними даними відсутня,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.03.2023 року матеріали справ про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП: справа № 405/1346/23 (провадження № 3/405/261/23), справа № 405/1348/23 (провадження № 3/405/262/23) об`єднано в одне провадження та визначено об`єднаній справі номер 405/1346/23 та номер провадження 3/405/261/23.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.04.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 27.01.2023 року о 21:10 год. в м. Кропивницький по вул. В. Чміленка, 122, водій ОСОБА_1 , керуючи т/з Opel Vectra, номерний знак НОМЕР_1 , був не уважним, та під час руху заднім ходом не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований т/з Skoda Octavia A7, номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 б), 10.9 ПДР України.

Також, 01.01.2023 року о 21:10 год. в м. Кропивницький по вул. В. Чміленка, 122, водій ОСОБА_1 , керуючи т/з Opel Vectra, номерний знак НОМЕР_1 , вчинивши дорожньо-транспортну пригоду за участю т/з Skoda Octavia A7, номерний знак НОМЕР_2 , залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 а) ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Голованов О.П. подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки постанову суду отримав лише 01.05.2023. Скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за ст. 122-4 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_1 зазначає, що про дорожньо-транспортну пригоду дізнався з матеріалів суду, автомобілем під час зазначеної в протоколі дати керував. Однак, під час здійснення ДТП, а саме зіткнення з іншим автомобілем не відчув. Вважав, що при виконанні маневру руху авто заднім ходом потрапив до відкритого люку, тому продовжив рух. Дані пояснення можуть підтвердити свідки, які знаходилися в автомобілі на час пригоди.

За таких обставин, висновок у протоколі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, є передчасним і необгрунтованим. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Викладені обставини свідчать, що дії особи яка притягається до адміністративної відповідальності не містять суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, а відповідно відсутній склад зазначеного правопорушення.

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини.

Таким чином, після дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було ушкоджено автомобіль, водій ОСОБА_1 поїхав з місця зіткнення, не розуміючи того, що він став учасником ДТП, про що дізнався лише через деякий час.

Будь-які інші докази, які б свідчили про зворотнє, в матеріалах справи - відсутні.

Представник зазначає, що водій ОСОБА_1 вину визнає за ст.. 124 КУпАП., проте у останнього був відсутній умисел на залишення місця ДТП та в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення.

В порушення вимог ст.. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені свідки та адреса їх мешкання.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та в його інтересах представника адвоката Голованова О.П., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Оскільки в апеляційній скарзі не оскаржується вина ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, апеляційний суд не переглядає постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.04.2023 в даній частині.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 2.10 а) ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні (формальний склад).

Під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, який усвідомлює, що він причетний до даної дорожньо-транспортної пригоди, що спрямовані на приховування факту такої пригоди або обставин її вчинення, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Суб`єкт даного адміністративного правопорушення - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала протиправний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його протиправні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 з врахуванням вимог ст.245 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував всі обставини справи, а наявним доказам дав належну оцінку та прийшов до вірного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення за ст.ст.122-4 КУпАП.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 зазначив, що не заперечує ДТП за ст. 124 КУпАП. Вказав, що при виконанні маневру виїзду заднім ходом здійсниі наїзд на припаркований ТЗ. Однак він вважав, що в`їхав в люк, оскільки на проїзній частині їх значна кількість, а тому поїхав далі. Разом з ним в автомобілі був свідок. Зазначив, що якби він знав про наїзд, то місце ДТП не залишив би.

Свідок ОСОБА_2 зазначив, що перебував в автомобілі в момент ДТП, здійснюючи виїзд автомобіля заднім ходом почув легке колихання, зазначив ОСОБА_1 , що можливо потрібно вийти з автомобіля та подивитись, на що останній повідомив, що то більш всього люк. Поблизу стояли інші автомобілі, сигналізація не була спрацьована.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що помітив що до двору сусіда ОСОБА_1 під`їхали працівники поліції, свідок підійшов запитати що сталося. Патрульні змушували сусіда підписувати протокол та погрожували. Свідком було запропоновано залучити адвоката, проте патрульні відмовили в проханні.

При зверненні до апеляційного суду із скаргою на рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 не надав обґрунтованих доказів того, що він не причетний до інкримінованої дорожньо-транспортної пригоди, що би свідчило про відсутність складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП.

У відповідності до ст.251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Апеляційні вимоги ОСОБА_1 щодо невідповідності протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ст.122-4 КУпАП свідчать про незгоду з його складанням, та не зазначають що саме, та ким, було порушено при його складанні. Відповідно до матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, останній не заперечував, що він на автомобілі перебував в місці де відбулась дорожньо-транспортна пригода.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 435628 від 22.02.2023 року; схемою місця ДТП, складеною 27.01.2023 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 та поясненнями, які він надав у судовому засіданні; письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_4 та поясненнями, які він надав у судовому засіданні; відеозаписом з камери відеоспостереження, що міститься на DVD-диску, доданому до матеріалів справи; фотографіями пошкоджень т/з Skoda Octavia A7, номерний знак НОМЕР_2 ; фотографіями місця ДТП.

Відповідно до схеми місця ДТП т/з Skoda Octavia A7, номерний знак НОМЕР_2 , мав деформацію переднього правого крила та передньої правої двері з пошкодженням їх лакофарбового покриття.

З фотографій, які містяться в матеріалах провадження вбачається, що пошкодження т/з Skoda Octavia A7, мають характер подряпин у вигляді двох довгих широких ліній.

На відеозаписі з камери відеоспостереження, що міститься на DVD-диск, зафіксовано як автомобіль Opel Vectra, номерний знак НОМЕР_1 , рухався заднім ходом з метою виїзду з прилеглої території та в момент зіткнення автомобіля Opel Vectra з автомобілем Skoda Octavia A7 вбачається помітний поштовх та коливання автомобіля Skoda Octavia A7, що є наслідком наїзду автомобіля Opel Vectra на припаркований автомобіль Skoda Octavia A7.

Так само, з фотографій місця ДТП вбачається відсутність будь-яких ям та каналізаційних люків на місці ДТП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що з урахуванням характеру ДТП та локалізації пошкоджень транспортних засобів, їх розташування в момент ДТП водій ОСОБА_1 міг та мав усвідомлювати факт своєї причетності до ДТП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, зваживши доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що доводи зазначені в апеляційній скарзі викладені як спосіб уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення. Вина правопорушника повністю підтверджується матеріалами справи та дослідженими доказами.

На підставі викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.04.2023 щодо ОСОБА_1 повинна бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 247, 293, 294 КУпАП суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Голованова О.П. залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.04.2023, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн. без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.В. Кабанова