Справа № 752/78/23 Головуючий 1 інстанція- Дідик М.В.
Провадження № 33/824/1597/2023 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 березня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Савченка С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м.Києва від 16 січня 2023 року, якою провадження у справі щодо

ОСОБА_1

громадянки України,

мешкає: АДРЕСА_1 ,

працює на посаді головного бухгалтера

підприємства з іноземними інвестиціями «Вайтерра Україна»,

закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1631 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 305/34-00-07-02 від 26 грудня 2022 року, складеного ОСОБА_2 , головним державним інспектором відділу перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного бухгалтера підприємства з іноземними інвестиціями «Вайтерра Україна», порушила встановлений законом порядок ведення податкового обліку, а саме завищила від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду, при поданні декларації за травень 2022 року на суму 4014445 грн., тобто вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.1631 КУпАП.

Постановою судді Голосіївського районного суду м.Києва від 16 січня 2023 рокуОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1631 КУпАП, провадження у справі закрите. Закриваючи провадження у справі суддя першої інстанції виходив із того, що на момент розгляду справи сплив 3-х місячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, оскільки правопорушення ОСОБА_1 вчинено у травні 2022 року.

На постанову судді Голосіївського районного суду м.Києва від 16 січня 2023 рокуОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову змінити, виключивши з резолютивної частини постанови висновок суду про визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1631 КУпАП. Скарга мотивована тим, що закриття справи та одночасне визнання особи винною у вчиненні адміністративного

- 2 -

правопорушення є взаємовиключними рішеннями. Судом неналежним чином здійснене дослідження наявності вини у діях ОСОБА_1 , оскільки податкове повідомлення-рішення щодо порушення та нарахування санкцій оскаржене у встановленому законом порядку і ще не вирішене, що стверджується листом ДПІ про продовження перевірки від 23 січня 2023 року. А сам акт перевірки не є юридично значимим документом і не тягне ніяких наслідків згідно ст.86 ПК України і відповідно не є доказом вини.

Також, ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги з огляду на те, що копію постанови суду вона не отримувала і ознайомилася з нею лише 20 лютого 2023 року в ЄДРСР, а відтак не знала про висновки та мотиви суду.

Наведені причини пропуску строку подання апеляційної скарги визнаються судом поважними, а тому на підставі ст.294 КУпАП суд поновлює апелянту строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Голосіївського районного суду м.Києва від 16 січня 2023 року.

В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 адвокат Рудік Н.В. апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримав, просив задоволити та змінити постанову суду як незаконну.

ОСОБА_1 про розгляд спарви повідомлена належним чином, не з`явилася, заяви про відкладення розгляду не подала.

Південне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків належно повідомлене про розгляд справи, подало до апеляційного суду клопотання про розгляд справи без участі його представника та просило приєднати до матеріалів справи додаткові докази у вигляді рішення про результати розгляду скарги підприємства з іноземними інвестиціями «Вайтерра Україна» від 09 березня 2023 року, яке апеляційним судом задоволено і матеріали приєднані до справи.

Вислухавши пояснення захисника, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а постанову слід скасувати з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст.7 цього Кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Конституційний суд України у рішенні № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п.4.1).

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

- 3 -

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Оскаржувана постанова судді першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам, оскільки, визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.1631 КУпАП та закриваючи провадження у справі з огляду на сплив 3-х місячного строку накладення адміністративного стягнення суд допустив неповне з`ясування судом обставин справи, що у свою чергу призвело до прийняття необгрунтованого рішення про винуватість останньої у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зокрема, суддя не з`ясував чи приймалося відповідним органом ДПС за результатами перевірки податкове повідомлення-рішення щодо застосування фінансових санкцій за порушення порядку ведення податкового обліку та чи скористалося ПзІІ «Вайтерра Україна» наданим Податковим кодексом України правом на оскарження такого рішення податкового органу і чи є визначене податковим органом грошове зобов'язання ПзІІ «Вайтерра Україна» узгодженим, в той час як з'ясування цих обставин має істотне значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст.1631 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Апеляційним судом встановлено, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ПзІІ «Вайтерра Україна» щодо дотримання податкового законодавства за травень 2022 року було складено акт від 16 листопада 2022 року № 320/34-00-07-02/23393195 про те, що з боку підприємства встановлено порушення п.п.198.1, 198.2, 198.3 ст.198 тп п.п.200.1, 200.4 ст.200 Податкового кодексу України, з огляду на завищення від`ємного значення, що зараховується до складу наступного звітного періоду ПДВ при поданні декларації за травень 2022 року на суму 4014445 грн.

За результатами перевірки 23 грудня 2022 року Південним міжрегіональним управлінням Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків складено податкове повідомлення-рішення щодо зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду на суму 4014445 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення після його отримання повноважним представником ПзІІ «Вайтерра Україна» оскаржене до Державної податкової служби України у порядку, встановленому Податковим кодексом України, що стверджується наявними у справі доказами.

Відповідно до п.86.3. Податкового кодексу України акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників

- 4 -

податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Відповідно до п.86.8. Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Згідно з пунктів 56.1 та 56.2 ст.56 ПК України, рішення прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п.56.15 ст.56 ПК України, скарга подана із дотриманням строків, визначених п.56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржуються, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Отже, за змістом наведених норм у випадку оскарження платником податків податкового повідомлення-рішення, прийнятого за результатами пеервірки, сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Як вбачається з матеріалів справи податкове повідомлення-рішення № 02, складене 23 грудня 2022 року Південним міжрегіональним управлінням Державної податкової служби по роботі з великими платниками за результатами перевірки, оскаржене ПзІІ «Вайтерра Україна» до Державної податкової служби України у встановлений законом строк.

Скарга ПзІІ «Вайтерра Україна» станом на час винесення судом першої інстанції постанови не була вирішена, а відтак, сума грошового зобов'язання була неузгодженою, що у свою чергу спростовує висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1631 КУпАП.

При вирішенні апеляційної скарги відповідно до приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і практику Європейського суду з прав людинияк джерела права.

Так згідно ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.1631 КУпАП,

- 5 -

оскільки податкове повідомлення-рішення, яке складене на підставі акту за результатами документальної перевірки оскаржене у встановленому порядку і на час розгляду справи судом першої інстанції сума грошового зобов`язання була неузгодженою, і до остаточного вирішення спору факт допущення правопорушення є невстановленим.

Посилання Південного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на те, що рішенням Державної податкової служби України від 09 березня 2023 року скарга ПзІІ «Вайтерра Україна» на податкове повідомлення-рішення № 02 від 23 грудня 2022 року не задоволена, апеляційний суд не приймає до уваги з огляду на таке.

Згідно ст.294 КУпАП апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Аналіз змісту даної норми дає підстави для висновку, що апеляційний суд може дослідити виключно докази, які існували на момент прийняття постановим судом першої інстанції, проте або не були подані до суду, або необгрунтовано відхилені судом.

Докази, які не існували на час прийняття постанови досліджененню не підлягають.

Встановлено, що рішення Державної податкової служби України від 09 березня 2023 року щодо відхилення скарги ПзІІ «Вайтерра Україна» на час прийняття постанови судом першої інстанції 16 січня 2023 року не існувало, що виключає його прийняття.

Згідно з ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до приписів ст.294 КупАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на те, що в ході розгляду справи апеляційним судом встановлено неправильне застосування судом норм матеріального права, про що вказано вище, наявні передбачені ст.294 КупАП підстави для виходу за межі апеляційної скарги і скасування постанови суду.

Згідно ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова судді Голосіївського районного суду м.Києва від 16 січня 2023 рокущодо ОСОБА_1 скасуванню, а провадження у справі закритттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого передбаченого ч.1 ст.1631 КупАП.

Водночас апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на помилковість доводів апеляційної скарги про те, що визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення та одночасне закриття справи за строками є взаємовиключними рішеннями, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення.

Пунктом 7 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Правовий аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що застосування п.7 ч.1

- 6 -

ст.274 КУпАП можливе лише у випадку встановлення судом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні такого правопорушення провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.274 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення (правова позиція Верховного Суду в постановах від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16 та від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18).

Отже, аналіз положень ст.38 та п.7 ч.1 ст.247 КУпАП свідчить про те, що наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення. При цьому суд звертає увагу і на те, що закриття справи із підстав, вказаних у п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, наслідком чого була би відсутність підстав для визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Аналогічні висновки містяться у рішеннях ЄСПЛ, який, здійснюючи тлумачення положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказує, що встановлення вини особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, є правильним навіть при закритті провадження у справі за строками давності і не порушує презумпції невинуватості особи (рішення ЄСПЛ від 25 серпня 1987 року «Лутц проти Німеччини»).

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Голосіївського районного суду м.Києва від 16 січня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову судді Голосіївського районного суду м.Києва від 16 січня 2023 року,якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1631 КУпАП і провадження закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, скасувати,а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1631 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.І.Савченко