КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 370/662/23 Апеляційне провадження № 33/824/3231/2023Головуючий у суді першої інстанції - Косенко А.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи про адміністративне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Прокопенком Максимом Сергійовичем, на постанову Макарівського районного суду Київської області від 25 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 122-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Макарівського районного суду Київської області від 25.04.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік; а також, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі дев`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 153,00 грн;

Остаточне стягнення ОСОБА_1 , на підставі ст. 36 КУпАП визначено у виді штрафу на користь держави у розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік. (а.с. 15).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , через свого представника, оскаржив її в апеляційному порядку. Вказує, що працівники поліції не називали жодних ознак наявності у водія будь-якого сп`яніння, а лише запропонували пройти тест на місці або в лікарні, та не почувши жодної відповіді, вирішили для себе що ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.

Таким чином, наявними доказами не можливо встановити винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Будь-яких доказів на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення, окрім направлення на огляд у медичному закладі до матеріалів справи не долучено.

Також, в апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова була проголошена 25.04.2023, повний текст судового рішення був отриманий лише 03.05.2023. Апеляційну скаргу було подано до суду першої інстанції 05.05.2023. Постановою Київського апеляційного суду від 19.05.2023 апеляційну скаргу повернуто заявнику з тих підстав, що апелянтом не було подано клопотання на поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с. 32-33).

Відомостей про отримання ОСОБА_1 оригіналу апеляційної скарги та копії постанови апеляційного суду матеріали справи не містять. В подальшому, апеляційну скаргу було подано12.06.2023. Із викладених обставин вбачається, що строк пропущено не з вини ОСОБА_1 .

Отже, причини пропуску строку ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції є поважними, тому прихожу до висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Макарівського районного суду Київської області від 25.04.2023, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та ст. 122-2 КУпАП.

Перевіривши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Щодо наявності винуватості ОСОБА_1 за склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.03.2023 року о 00 год. 45 хв., у смт. Макарів по вул. Володимирська, Бучанського району Київської області, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Toyota Avensis, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, говорить незрозумілі нісенітниці). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним.

В матеріалах справи містяться відеозаписи із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП 13.03.2023 щодо ОСОБА_1 .

Працівники поліції, після примусового зупинення ОСОБА_1 , для встановлення даних особи водія, відвезли останнього до відділення поліції № 3 (смт. Макарів), Бучанського РУП ГУНП у Київській області.

Примусова зупинка відбулась у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у комендантську годину без відповідних повноважень.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, в Україні, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, заходи правового режиму воєнного стану.

Процедуру запровадження комендантської години унормовано «Порядком здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан», затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 08.07.2020 № 573.

Оскільки Указом Президента України від 24.02.2022 № 68/2022 у всіх областях України (окрім Донецької та Луганської) главою держави утворено відповідні обласні та районні військові адміністрації, то комендантська година запроваджується наказом військової адміністрації, а не рішенням органів місцевого самоврядування.

Порядок введення комендантської години встановлюється Постановою № 573.

Патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право затримувати і доставляти в органи або підрозділи Національної поліції осіб, які вчинили або вчиняють правопорушення.

Отже, із відеозапису вбачається, що працівниками поліції було доставлено ОСОБА_1 до відділення поліції, де було запропоновано останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі та роз`яснення наслідків відмови від такого проходження. Однак, поведінка ОСОБА_1 є неоднозначною, та на жодне питання працівників поліції він відповідь не надає. Такі дії останнього були обґрунтовано кваліфіковано як відмову від проходження огляду. І зазначену обставину ОСОБА_1 не спростовано.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 101752 13.03.2023, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, направленням водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння до медичного закладу.

Таким чином, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за яке передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 247, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Прокопенком Максимом Сергійовичем, про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Макарівського районного суду Київської області від 25 квітня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Прокопенком Максимом Сергійовичем, залишити без задоволення.

Постанову Макарівського районного суду Київської області від 25 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 122-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В.А. Нежура