ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участі потерпілої ОСОБА_1 та її представника, - адвоката Левицького О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2023 року, щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

При обставинах, зазначених в оскаржуваній постанові, ОСОБА_2 25 листопада 2022 року о 16 годині 00 хвилин у м. Дніпро по пр-ту Слобожанський, електроопора № 432 керуючи автомобілем Volkswagen Jetta д/н НОМЕР_1 своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Citroen C-Elysee д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , яка зупинилась попереду, після чого автомобіль Citroen C-Elysee д/н НОМЕР_2 став некерованим та здійснив зіткнення з автомобілем ГАЗ 3302 д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , який зупинився попереду. При ДТП транспортним засобам було спричинено механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, чим порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі з доповненнями ОСОБА_2 просить постанову змінити в частині накладення адміністративного стягнення та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що при визначенні адміністративного стягнення судом першої інстанції не враховано дані про особу ОСОБА_2 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, інкриміноване правопорушення вчинив вперше, має позитивну характеристику, не взято до уваги, що вказаний транспортний засіб є єдиним у сім`ї ОСОБА_2 , який останній використовує у роботі задля отримання мінливого доходу.

Окрім цього зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги відсутність обтяжуючих відповідальність обставин за адміністративне правопорушення і те, що ОСОБА_2 вину у скоєному визнав частково з огляду на створення аварійної ситуації іншими учасниками ДТП, активно сприяв встановленню істини та фактичних обставин по справі.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 судове засідання до апеляційного суду не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, тому вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу без його участі, що узгоджується з вимогами ч. 6 ст. 294 КупАП.

Від потерпілого ОСОБА_3 до апеляційного суду надійшла заява, в якій останній просить розглянути справу за його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_1 та її представник, - адвокат Левицький О.С. в судовому засіданні просили залишити без змін постанову суду першої інстанції та додали, що саме ОСОБА_2 є винуватцем ДТП, оскільки вона, керуючи автомобілем Citroen встигла загальмувати перед автомобілем ГАЗ 3302, а ОСОБА_2 не вжив заходів для своєчасного гальмування на здійснив зіткнення з задньою частиною її автомобіля, внаслідок чого автомобіль під її керуванням став некерованим та здійснив зіткнення з автомобілем ГАЗ 3302.

Оскільки в апеляції не оспорюється доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та правильність кваліфікації його дій, інші учасники апеляцій не надавали, тому дані обставини апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стаття 33 КУпАП визначає, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Одним із видів покарань у розумінні ЄСПЛ є штрафи. Суворість цього примусового заходу оцінюється через його розмір, проте у визначенні правової природи такого заходу для ЄСПЛ важливішою є мета, з якою призначається штраф, ніж його розмір.

Так, судом першої інстанції при обранні виду та розміру адміністративного стягнення враховано, що ОСОБА_2 свою провину в повній мірі не визнавав, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про необхідність накладення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Однак, при визначенні виду і розміру стягнення, суд не врахував у повній мірі характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та призначене покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк на 6 місяців, яке є занадто суворим, оскільки ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, інкриміноване правопорушення вчинив вперше, має позитивну характеристику, транспортний засіб є єдиним у сім`ї ОСОБА_2 , який останній використовує у роботі задля отримання доходу. Судом першої інстанції також не було взято до уваги відсутність обтяжуючих відповідальність обставин за адміністративне правопорушення.

При цьому, звертаю увагу на ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, яке є необережним та полягає виключно у порушенні вимог ПДР України, без настання наслідків у виді завдання шкоди життю і здоров`ю інших осіб чи моральної шкоди.

Таким чином, судом першої інстанції належним чином не було розглянуто можливості застосування альтернативних адміністративних стягнень, належним чином не наведено мотивів для обрання найсуворішого адміністративного стягнення та не зазначено з яких міркувань суд виходив при обранні розміру такого стягнення, у зв`язку з чим постанова суду в цій часті має бути змінена.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховую, що ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, правопорушення вчинив вперше, має позитивну характеристику, його транспортний засіб є єдиним у сім`ї ОСОБА_2 , який останній використовує у роботі задля отримання доходу, а тому позбавлення права керувати транспортними засобами може поставити його у скрутне становище та позбавити засобів для існування.

Враховуючи вищезазначене, вважаю можливим змінити накладене адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, застосувавши до ОСОБА_2 бальш м`яке адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що відповідатиме меті адміністративного стягнення, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

З огляду на разом наведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді зміні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , - задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2023 року, щодо ОСОБА_2 , у справі про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП, - змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко