Справа №592/3829/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Шияновська Т. В.
Номер провадження 33/816/476/23 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 серпня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення №592/3829/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.05.2023, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисників - адвокатів Осмоловського В. А., Шевченка Д. С.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, оскільки докази є недопустимими, порядок проведення огляду на стан сп`яніння порушений.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.05.2023 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування т/з строком один рік. Стягнуто на користь держави 536,80 грн судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 16.03.2023 о 23:14 в м. Суми по вул. Білопільський шлях, керуючи т/з Toyota Highlander, д. н. з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівників поліції про зупинку т/з, подану проблисковими маячками синього і червоного кольору та спеціальним звуковим сигналом, чим порушив вимоги п. 2.4, 8.9б ПДР. Крім того, 16.03.2023 о 23:14 в м. Суми по вул. Білопільський шлях ОСОБА_1 керував т/з Toyota Highlander, д. н. з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, нестійка хода; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810, а також в медичному закладі шляхом неодноразового ухиляння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Вислухавши ОСОБА_1 , його захисників Осмоловського В. А. і Шевченка Д. С., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження в справі, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення від 17.03.2023 серії ААД № 046305 та серії ААД № 046304, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що ОСОБА_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку т/з і керував т/з із ознаками алкогольного сп`яніння, відмовившись від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.4, 8.9б, 2.5 ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд ОСОБА_1 не проводився через відмову останнього;

- відеозаписами подій з нагрудних камер поліцейських та встановленого на службовому автомобілі відеореєстратора, згідно яких убачається переслідування поліцейським автомобілем т/з Toyota Highlander д. н. з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , подання вимоги про зупинку проблисковими маячками синього, червоного кольору та спеціального звукового сигналу, зупинку вказаного автомобіля завдяки перешкоді на дорозі у виді бетонних блоків; встановлення особи водія, виявлення працівниками патрульної поліції у останнього ознак алкогольного сп`яніння, які стали підставою для початку процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння; свідому відмову ОСОБА_1 на місці зупинки т/з від проходження огляду на стан сп`яніння, так і поведінку останнього в закладі охорони здоров`я, за якої він порушував процедуру проведення огляду, ігнорував вимоги лікаря, постійно розмовляв телефоном, чим унеможливив проведення такого огляду, що було розцінене поліцейськими як ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Так, приписами ч. 1 ст. 122-2 КУпАП встановлена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку т/з.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не керував т/з, не заслуговують на увагу, так як не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать дослідженим в суді доказам, зокрема відеозаписом з технічних засобів працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 під час зупинки т/з перебував з кермом.

Той факт, що до моменту безпосередньої зупинки т/з поліцейський патруль вів переслідування автомобіля, водій якого не реагував на вимогу про зупинку, і називав іншу марку т/з, є звичайною помилкою в умовах обмеженої видимості у нічний час доби та великої швидкості руху т/з, оскільки переслідуваний т/з не зникав з поля зору поліцейських і після його вимушеної зупинки, за кермом знаходився тільки ОСОБА_1 .

Відповідно роз`яснень ВСУ, викладених у абз. 3 і 4 п. 27 постанови Пленуму від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із послідуючими змінами), керування т/з необхідно розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, а згідно п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971), кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія, тому вказані вище обставини у сукупності дозволяють зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цієї справи, тобто т/з керував саме ОСОБА_1 , так як будь-який обґрунтований сумнів спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів.

Зокрема, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною і відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, процедура якого закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ, а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Про наявність у працівника поліції обґрунтованих та об`єктивних підстав вважати, що ОСОБА_1 підлягав огляду на стан сп`яніння, свідчили ознаки, що відповідають приписам п. 2-4 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а питання встановлення наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського.

Таким чином, ОСОБА_1 , щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, а водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні відносно ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 і ч. 1 ст. 130 КУпАП дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.

За обставин встановлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, доведення його статусу водія, при виявленні у нього ознак алкогольного сп`яніння, вимога поліцейських про проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння була цілком законною. При цьому на пропозицію проходження такого огляду на місці зупинки т/з із використанням газоаналізатора Drager Alcotest водій ОСОБА_1 відмовлявся виконувати вказівки та рекомендації поліцейських щодо порядку користування приладом і був направлений для огляду з метою виявлення стану сп`яніння до відповідного закладу охорони здоров`я.

Не можуть бути прийнятими до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в тій частині, що лікар-нарколог незаконно перед проведенням огляду на виявлення стану сп`яніння запропонував ОСОБА_1 підписати згоду на проведення огляду, хоча лікар і пояснив, що буде відбуватись, і який огляд буде проводитись, тобто відповідно «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», перед початком огляду лікар роз`яснив порядок його проведення і необхідність підписання певної згоди перед початком огляду. При цьому саме лікар визначає, які документи потрібні для початку проведення огляду і застосовує визначені законодавством протоколи.

Не знайшли свого підтвердження і доводи про не відсторонення ОСОБА_1 від керування т/з, оскільки з відеозапису вбачається, що перед доставкою водія до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння йому було повідомлено про відсторонення від керування автомобілем та запропоновано поїхати на т/з поліцейських.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення - ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючисьст.294КУпАП,

постановив:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.05.2023 відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов