ПОСТАНОВА

Іменем України

02.03.2023 Справа №607/3326/23 Провадження № 3/607/1558/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , працюючого водієм ТОВ «Сільпо-Фуд»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

22.02.2023 на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 097750 від 15.02.2023 зазначено, що 15.02.2023 об 11 год. 00 хв. на вул. Текстильній, 28ч в м. Тернополі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» моделі «Actros 1841 LS», державний номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «Schmitz» моделі «Sko20», державний номерний знак НОМЕР_3 , здійснив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_4 , та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винуватим себе у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав. Пояснив, що дорожньо-транспортна пригода відбулась у зв`язку з тим, що роботодавець виділив йому новий причеп, у якого більші габарити та рівень заносу. Відтак, не цілком пристосувавшись до нових габаритів причепу, ОСОБА_1 при виїзді з парковки допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_4 . При цьому причеп частково закрив оглядовість, а тому самого зіткнення у дзеркало ОСОБА_1 не бачив. Так само він це зіткнення і не відчув, оскільки вого було дуже незначним. Відтак ОСОБА_1 поїхав з місця події, навіть не зрозумівши, що пошкодив інший автомобіль. Однак одразу після того, як його повідомили про причетність до дорожньо-транспортної пригоди, він повернувся на місце події. Зазначив, що відшкодування завданих матеріальних збитків здійснюється шляхом звернення в страхову компанію.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху визначає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, полягає у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, до адміністративних матеріалів долучено:

- схему місця дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 15.02.2023 об 11 год. 00 хв. на вул. Текстильній, 28ч в м. Тернополі, зі змісту якої вбачається, що транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_4 , отримав механічні пошкодження;

- письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 15.02.2023;

- відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського № 472627 (назва файлу «export-8611с»), на якому зафіксовані обставини оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 за ст. 124, 122-4 КУпАП;

- протокол огляду та вилучення транспортного засобу від 15.02.2023, зі змісту якого вбачається, що транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «Actros 1841 LS», державний номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «Schmitz» моделі «Sko20», державний номерний знак НОМЕР_3 , отримав механічні пошкодження у виді ушкодження заднього лівого габаритного ліхтаря та задньої лівої гумової подушки.

Разом з тим суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії та бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки та бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Так, суд приймає до уваги як такі, що не спростовані адміністративними матеріалами, пояснення ОСОБА_1 про те, що зіткнення керованого ним транспортного засобу з іншим автомобілем було настільки незначне, що ОСОБА_1 навіть не відчув, що допустив зіткнення цих транспортних засобів, і саме тому поїхав з місця події, не усвідомлюючи, що є причетним до дорожньо-транспортної пригоди.

Указане підтверджується значними габаритами транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» моделі «Actros 1841 LS», державний номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «Schmitz» моделі «Sko20», державний номерний знак НОМЕР_3 , та незначними ушкодженнями, що отримав даний транспортний засіб унаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Крім цього, поведінка ОСОБА_1 після повідомлення йому про настання дорожньо-транспортної пригоди, зокрема те, що ОСОБА_1 одразу ж повернувся на місце події, не свідчить про те, що останній мав намір уникнути від відповідальності.

Належні і допустимі докази, які б свідчили про зворотне, в адміністративних матеріалах відсутні. Докази, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 097750 від 15.02.2023, не спростовують твердження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про відсутність у неї умислу на вчинення адміністративного правопорушення.

Відтак, враховуючи пояснення ОСОБА_1 , досліджені матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, оскільки не усвідомлював, що став учасником такої пригоди. Указане дає підстави вважати, що в ОСОБА_1 був відсутній умисел на вчинення правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, а тому у даному випадку відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, яка у сукупності з об`єктом, суб`єктом та об`єктивною стороною має утворювати склад цього правопорушення.

Так, за змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так само Європейський суд з прав людини неодноразово, зокрема, у справах «Кобець проти України» (рішення від 14.02.2008), «Берктай проти Туреччини» (рішення від 08.02.2001), «Леванте проти Латвії» (рішення від 07.11.2002) вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

З урахуванням викладеного судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та наявність у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи зі змісту норм ч. 2 ст. 284, ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору за розгляд цієї справи.

Керуючись ст. 7, 9, 10, 40-1, 122-4, 245, 251-252, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяІ. В. Марциновська