Деражнянський районний суд Хмельницької області
_____________________________________________________________________________
30 червня 2023 року Справа № 673/302/23 Провадження № 3/673/204/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Деражнянського районного суду Хмельницької області Ягодіна Т.В., з участю секретаря судового засідання Ставнічук Р.М., з участю захисника - Березюка В.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від ДОП Сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 , не працюючого,-

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №805204 від 14.03.2023 року, складеного ДОП СПД №1 ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області Гейсуном О.В. відносно ОСОБА_1 , останній 08.03.2023 року біля 12 год. 20 хв. перебуваючи в будинку АДРЕСА_3 умисно вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру у виді образ нецензурною лайкою та штовхань, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої та своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Захисник Березюк В.Г. в судовому засіданні зазначив, що потерпілою в протоколі серії ВАВ №805204 від 14.03.2023 року являється ОСОБА_2 , Однак, ОСОБА_1 спільно з останньою не проживав та не підтримував сімейних відносин, а тому він просить суд провадження у справі закрити у зв`язку з відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Будучи присутньою в попередньому засіданні ОСОБА_2 , підтвердила зазначені захисником обставини та пояснила, що ОСОБА_1 з нею спільно не проживав, а лише періодично заходив в гості.

Крім того, будучи допитаною в попередньому засіданні свідок ОСОБА_3 дала пояснення аналогічні попереднім.

Заслухавши захисника Березюка В.Г., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.ст.251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно диспозиції ч. 1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли інкриміноване діяння економічного характеру тягне за собою можливість настання чи настання психологічної чи фізичної шкоди.

Таким чином, самі по собі, зокрема, образи нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_2 не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 08.03.2023 року ОСОБА_1 завітав без запрошення до неї в гості. Зазначене стало підставою для виникнення конфлікту за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин. Вказує також, що вони спільно не проживають та не проживали, лише періодично зустрічалися, тобто ОСОБА_1 не являється її колишнім співмешканцем.

Матеріали справи також не містять відомостей про спільне проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Вказані вище письмові пояснення не містять будь-яких відомостей щодо настання негативних наслідків для психічного чи фізичного здоров`я потерпілої ОСОБА_2 ..

В силу ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб:

1) подружжя;

2) колишнє подружжя;

3) наречені;

4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя);

5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти;

6) особи, які мають спільну дитину (дітей);

7) батьки (мати, батько) і дитина (діти);

8) дід (баба) та онук (онука);

9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка);

10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка);

11) рідні брати і сестри;

12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука);

13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими;

14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням;

15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Проаналізувавши вищевказані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, та які б підпадали під ознаки домашнього насильства, а також те, що ОСОБА_2 відноситься до осіб визначених ч. 2 ст. 3 вказаного Закону та таким чином може бути потерпілою за наслідками вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду даної справи не було встановлено всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1ч.1ст.247,ст.ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя Деражнянського районного суду Хмельницької області Т. В. Ягодіна