Справа №443/1693/23
Провадження №3/443/643/23
ПОСТАНОВА

іменем України

29 вересня 2023 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 Стрийського районного управління поліції ГУ Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, піддавався адміністративному стягненню за ч.1 ст. 173-2 КУпАП 20.06.2023

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 25.08.2023 близько 14 год 42 хв за місцем проживання: за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року, вчинив домашнє насильство відносно падчерки ОСОБА_2 в ході якого обзивав її нецензурними словами, словесно погрожував фізичною розправою, чим чинив моральний і психологічний тиск, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, своїми діями вчинивши правопорушення передбачене ч. 2. ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи, згідно якої ОСОБА_1 повідомлено про судове засідання 29.09.2023, однак в судове засідання не з`явився. Клопотань від останнього про перенесення справи до суду не надходило, а тому у відповідності до ст. 268 КУпАП розгляд справи проведено без вказаної особи.

До вказаних висновків суд прийшов, зокрема виходячи з наступного.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 суддя враховує, що останній був добре обізнаний з фактом складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП та датою та часом розгляду справи. Слід звернути увагу на той факт, що останній не заявляв жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків і не висловлював своїх міркувань щодо законності складення на нього протоколу.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи закінчення строків притягнення особи до відповідальності, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 , та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши долучені до нього матеріали, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2. ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно ч. 2 ст. 173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доведена:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №896957 від 25.08.2023, згідно якого, ОСОБА_1 25.08.2023 близько 14 год 42 хв за місцем проживання вчинив домашнє насильство відносно падчерки гр. ОСОБА_2 в ході якого обзивав її нецензурними словами, словесно погрожував фізичною розправою, чим чинив моральний і психологічний тиск, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої. Правопорушення вчинив повторно протягом року, своїми діями вчинивши правопорушення передбачене ч. 2. ст. 173-2 КУпАП/а.с.5/;

-постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 20.06.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу /а.с.3-4/;

-повідомленням про вчинення домашнього насильства на лінію 102 від 25.08.2023, згідно якого ОСОБА_2 повідомила, що, 25.08.2023 о 14 год 42 хв за адресою: АДРЕСА_1 , її вітчим в стані алкогольного сп`яніння, дебоширить, все розкидує, події відбуваються регулярно /а.с.6/;

-заявою ОСОБА_2 від 25.08.2023 в якій остання просить прийняти міри до її вітчима ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 25.08.2023 вчинив сімейний скандал, в ході якого обзивав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чинив моральний і психологічний тиск/а.с.7/;

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 25.08.2023 згідно яких з нею по сусідству проживає сім`я ОСОБА_4 зі своїм вітчимом ОСОБА_5 них постійно виникають сімейні сварки, оскільки вони зловживають спиртними напоями. Вони постійно сваряться нецензурними словами. Дані сварки виникають протягом років /а.с.8/;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 25.08.2023 згідно яких він проживає разом зі своєю падчеркою ОСОБА_2 . Так 25.08.2023 року близько 14 год 00 хв між ними виник конфлікт на підвищених тонах в ході якого він виражався нецензурними словами в сторону своєї падчерки ОСОБА_2 /а.с.9/;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 згідно яких 25.08.2023 близько 14 год 00 хв її вітчим ОСОБА_1 приїхав у нетверезому стані, вчинив з нею безпідставну сварку, під час якої кричав нецензурними словами, штовхався, погрожував фізичною розправою. Дані випадки відбуваються не одноразово протягом тривалого часу. До приїзду працівників поліції її вітчим пішов дому у невідомому напрямку/а.с.10/.

Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, суду не надано, тому вищевикладені докази суддя вважає належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

Таким чином, вважаю доведеним факт вчинення ОСОБА_1 , який протягом року був підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст.173-2КУпАП, домашнього насильства, тобто умисного вчинення дій психологічного характеру (образи), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

Зазначені докази вважаю належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми. Доказів, які б спростовували вищевикладені обставини, суду не надано.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , враховую характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, яка доведена повністю, а тому відносно ОСОБА_1 , слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу. Застосування судом до ОСОБА_1 , такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, ч.2 ст. 173-2, КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, і накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Р.Г. Равлінко