Справа № 169/1031/23
Провадження № 3/169/630/23
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року смт Турійськ

Суддя Турійського районного суду Волинської області Тітівалов Р.К.,

з участю:

секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 (сел. Турійськ) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм у Фермерському господарстві «Корсойл-Агро», РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 122-2, статтею 185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

12 жовтня 2023 року о 16 годині 20 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Maз», номерний знак НОМЕР_2 , на польовій дорозі поблизу села Бобли Ковельського району та в населеному пункті село Бобли Ковельського району, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський подавав за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного кольору та спеціального звукового сигналу.

Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.4, 8.9 (б) Правил дорожнього руху України.

Крім того, ОСОБА_1 орган поліції ставить у провину те, що 12 жовтня 2023 року о 16 годині 20 хвилин поблизу села Бобли Ковельського району Волинської області він, будучи водієм автомобіля марки «Maз», номерний знак НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, порушуючи правила дорожнього руху, та в подальшому в селі Бобли Ковельського району, будучи водієм зупиненого транспортного засобу, на вимогу поліцейського не виходив з транспортного засобу та чинив злісну непокору законній вимозі поліцейського.

Постановою судді від 24 жовтня 2023 року справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 122-2 , статтею 185 КУпАП, об`єднані в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначених правопорушень не визнав, пояснив, що 12 жовтня 2023 року близько 16 години 00 хвилин він перебував на полі поблизу села Бобли Ковельського району. Його автомобіль був завантажений кукурудзою, яку він мав завести на склад в село Бобли. На виконання вказівки керівника він поїхав з поля. Біля в`їзних воріт на територію господарства його наздогнав поліцейський автомобіль. Один з поліцейських відкрив водійські двері в його автомобілі та висунув його з автомобіля, поклав на землю і надів кайданки. Внаслідок таких дій поліцейського він отримав тілесні ушкодження.

Стверджував, що вимогу поліцейських про зупинку транспортного засобу він не чув. Після того, як зупинив автомобіль, злісної непокори поліцейським не чинив, оскільки жодної законної вимоги останні не пред`являли, а відразу застосували до нього фізичну силу.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суддя дійшов до такого висновку.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу допустимості, належності і достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 орган поліції ставить у провину порушення вимог пунктів 2.4, 8.9 (б) Правил дорожнього руху України, якими передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою, зокрема, увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Адміністративна відповідальність за недотримання вимог зазначених пунктів правил дорожнього руху, а саме: за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, передбачена частиною першою статті 122-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 456116 від 12 жовтня 2023 року ОСОБА_1 12 жовтня 2023 року о 16 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем марки «Maз», номерний знак НОМЕР_2 , на польовій дорозі поблизу села Бобли Ковельського району та в населеному пункті село Бобли Ковельського району, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський подавав за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного кольору та спеціального звукового сигналу.

Відеозаписом з нагрудної камери поліцейського підтверджується, що 12 жовтня 2023 року о 16 годині 13 хвилин автомобіль «Маз» під керуванням ОСОБА_1 рухається по полю. ОСОБА_1 зупиняє автомобіль, опускає бокове скло в дверях і в цей момент поліцейський підходить до нього та говорить залишатися на місці. Проте, ОСОБА_1 всупереч вимозі поліцейського поїхав з поля. Поліцейські службовим автомобілем рухаються за ОСОБА_1 та подають останньому вимогу про зупинку транспортного засобу за допомогою увімкнених проблискових маячків синього і червоного кольору та спеціального звукового сигналу, проте ОСОБА_1 продовжує рух населеним пунктом, при цьому не вмикаючи покажчики повороту. О 16 годині 20 хвилин автомобіль «Маз» зупиняється перед в`їзними воротами на територію господарства.

Аналіз руху транспортного засобу «Маз», його швидкості, кількості поворотів та дистанції між ним і службовим автомобілем в їх сукупності дає достатні й переконливі підстави для висновку, що ОСОБА_1 бачив увімкнені проблискові маячки у бічне дзеркало заднього виду.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не бачив проблискових маячків синього і червоного кольору та не чув звукового сигналу про зупинку транспортного засобу, суддя розцінює як спосіб ухилення від відповідальності, оскільки з відеозапису видно, що ОСОБА_1 було достовірно відомо, що він не виконав вимогу поліцейського залишити автомобіль на полі, у зв`язку з чим поліцейський автомобіль переслідував його до в`їзду на територію господарства в селі Бобли Ковельського району.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи учасником дорожнього руху та керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122-2 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

З огляду на вказане та враховуючи фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який працює водієм, а також, виходячи із визначеної законом мети адміністративного стягнення, суддя дійшов висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

Інші, передбачені статтею 33 КУпАП обставини, суд позбавлений можливості врахувати у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи підтверджуючих документів.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути 536 гривень 80 копійок судового збору.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП.

Диспозиція статті 185 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2011 року в справі 1-28/2011, пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»).

Безпосереднім об`єктом правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки.

Таким чином, особливість застосування статті 185 КУпАП полягає в тому, що вимога поліцейського, яку злісно не виконує правопорушник, спрямована на забезпечення громадського порядку і суспільної безпеки.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП, полягає саме у злісній відмові особи, яка порушує громадський порядок, підкорятися законним розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, тобто, у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, і найголовніше, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог співробітника поліції, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка є свідченням прояву явної зневаги до Національної поліції.

Отже, для притягнення особи до відповідальності за статтею 185 КУпАП потрібна наявність одночасно таких умов: поліцейський має бути при виконанні службових обов`язків; непокора має бути злісною (тобто порушник громадського порядку має не виконувати вимоги, які наполегливо та неодноразово озвучені працівником поліції); вимога поліцейського має бути правомірною.

Недотримання хоча б одного із наведених критеріїв унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 185 КУпАП.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини особи у формі умислу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №686473 від 12 жовтня 2023 року ОСОБА_1 12 жовтня 2023 року о 16 годині 20 хвилин поблизу села Бобли Ковельського району Волинської області, будучи водієм автомобіля марки «Maз», номерний знак НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, порушуючи правила дорожнього руху, та в подальшому в селі Бобли Ковельського району, будучи водієм зупиненого транспортного засобу, на вимогу поліцейського не виходив із транспортного засобу та чинив злісну непокору законній вимозі поліцейського.

Отже, у протоколі про адміністративне правопорушення за статтею 185 КУпАП ОСОБА_1 поставлені в провину такі дії: не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу та не виходив із транспортного засобу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення до протоколу додані рапорти працівників поліції від 12 жовтня 2023 року, протокол затримання АЗ № 019635 від 12 жовтня 2023 року та відеозапис від 12 жовтня 2023 року.

З відеозапису видно, що 12 жовтня 2023 року о 16 годині 20 хвилин поліцейський підходить до водійських дверей автомобіля «Маз», відкриває їх, бере ОСОБА_1 за руку та витягує з водійського сидіння на вулицю, при цьому двічі говорить: «З машини швидко». Після цього поліцейські кладуть ОСОБА_1 на землю, загинають руки за спину та одягають йому на руки кайданки. Ця подія триває 25 секунд.

Аналіз зафіксованих на відеозаписі обставин дає об`єктивні та достатні підстави для висновку, що в розглядуваному випадку відсутній факт наполегливих і неодноразово повторених законних вимог поліцейського, які ОСОБА_1 в злісній та зухвалій формі відмовився виконати.

Також, ОСОБА_1 не вчинив жодних дій, які були б спрямовані на порушення громадського порядку і громадської безпеки, а вимога поліцейського вийти з автомобіля не ґрунтується ні на Правилах дорожнього руху України, ні на законі.

Рапорти поліцейських Рошука Р. та ОСОБА_2 , в яких викладені обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення за статтею 185 КУпАП, не можуть бути належними та допустимими доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП.

Аналогічний правовий висновок щодо належності і допустимості рапорту поліцейського як доказу у справах про адміністративні правопорушення викладено в постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а.

Окрім того, зміст рапортів частково суперечить відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

Відповідно до частин першої, другої статті 43 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим.

Попередження може бути зроблене голосом, а за значної відстані або звернення до великої групи людей через гучномовні установки, підсилювачі звуку.

Проте, з відеозапису видно, що жодних попереджень ОСОБА_1 про можливість застосування до нього фізичної сили і спеціальних засобів поліцейські не робили, а часу для виконання вимоги вийти з автомобіля ОСОБА_1 зовсім не надали, хоча поведінка останнього не була агресивною чи зухвалою, загрози життю чи здоров`ю поліцейських або інших осіб не створювала, що свідчить про недотримання поліцейськими вказаних вище положень Закону України «Про Національну поліцію».

Допитаний як свідок в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_3 підтвердив факт недотримання порядку застосування заходів примусу та невиконання ним обов`язку щодо попередження заздалегідь ОСОБА_1 про застосування фізичної сили та спеціальних засобів.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до положень статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП).

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, проаналізувавши та оцінивши відповідно до вимог статті 252 КУпАП наведені вище обставини справи та докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку, що провадження у справі за статтею 185 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 7, 40-1, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП, на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя