ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
07 лютого 2023 рокуСправа №: 695/2513/22
Номер провадження 3/695/29/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2023 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ватажок-Сташинська А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли із Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 08.09.2022 об 11 год 10 хв на 121 км а/д Бориспіль-Запоріжжя керував автомобілем ВАЗ-2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу ALCOTEST Drager 6810 ARCD-0528. Результат 2,11 ‰ (проміле), тест № 3414.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У судове засіданняОСОБА_1 не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність не надав.

За таких обставин, на підставі ст.268, 277-2 КУпАП, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами п.2.9-а ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.2 ст.130 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Відповідно до «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103 та п.6 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 р. № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби), або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 № 247385 від 08.09.2022, згідно з яким встановлено, що ОСОБА_1 08.09.2022 об 11 год 10 хв на 121 км а/д Бориспіль-Запоріжжя керував автомобілем ВАЗ-2106, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія в установленому законом порядку. Відповідно до висновку № 3414 від 08.09.2022, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння 2,11 ‰ (проміле);

- результатом проходження тесту на приладі ALCOTEST Drager 6810 ARCD-0528 від 08.09.2022, з якого вбачається, що особою яку тестують є ОСОБА_1 , тест проведено о 12 год 03 хв 08.09.2022, результат огляду становить 2,11‰ (проміле);

- поясненнями свідка ОСОБА_2 , відповідно до яких 08.09.2022 близько 11 год 10 хв було зупинено автомобіль ВАЗ-2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого був ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , який перебував а стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у його присутності за допомогою алкотестера Drager, результат якого показав 2,11 проміле. Крім того, в ОСОБА_1 було відсутнє посвідчення водія;

- поясненнями свідка ОСОБА_3 , згідно з якими 08.09.2022 близько 11 год 10 хв на блок-посту ДЛСП було зупинено автомобіль ВАЗ-2106, державний номерний знак НОМЕР_1 за кермом якого був ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , який перебував а стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у його присутності за допомогою алкотестера Drager, результат якого показав 2,11 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням ALCOTEST Drager 6810 ARCD-0528, відповідно до якого, ОСОБА_1 у присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , пройшов огляд на стан сп`яніння, результат якого становить 2,11‰ (проміле). З результатом огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 згідний, про що він засвідчив своїм підписом;

- рапортом заступника начальника СРПП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області Олега Матяша від 08.09.2022 згідно з яким, останнім під час добового чергування на блок-посту ДСПП «Золотоноша» а/д Бориспіль-Запоріжжя об 11 год 10 хв 08.09.2022 разом з працівниками ЗСУ було зупинено автомобіль ВАЗ-2106, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с.Адамівка, Миколаївської області, під час спілкування з яким було встановлено, що посвідчення водія в нього відсутнє, та й взагалі він його ніколи не отримував. Крім того, під час спілкування з ОСОБА_1 було чути різкий запах алкоголю з порожнини рота, та візуально спостерігалась нестійка хода, у зв`язку з чим йому, в присутності двох свідків, було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився та побажав проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера Drager. Результат тесту виявився позитивний 2,11 проміле, на підставі чого було складено адміністративний протокол за ч.2 ст. 130 КУпАП. Також, відповідно до наказу № 14 від 06.06.2022 Черкаської обласної військової адміністрації автомобіль ВАЗ-2106, державний номерний знак НОМЕР_1 було затримано для вирішення питання щодо примусового відчуження або вилучення для виконання завдань оборони України;

- постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 07.08.2022 відповідно до якої, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, без позбавлення права керування транспортними засобами;

- відеозаписами з нагрудної камери поліцейського №100077.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, суду не надано.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, доведена поза розумним сумнівом, його дії містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП.

При призначенні стягнення правопорушнику суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судом не встановлено.

Вирішуючи питання щодо застосування адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, суд враховує положення п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, в якому сказано, що оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч.2 ст.130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №247385 від 08.09.2022, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ-2106, державний номерний знак НОМЕР_1 допустив порушення вимог ПДР України, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не є власником вищевказаного транспортного засобу, та у разі застосування додаткового адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу будуть порушені майнові права інших осіб та положення чинного законодавства щодо обсягу прав власників, що є неприпустимим.

При цьому за положеннями п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 № 1306 водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже, враховуючи системний аналіз наведених норм, ОСОБА_1 не є водієм та відноситься до інших осіб, для яких не передбачений такий вид стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд визнає ОСОБА_1 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без позбавлення права керування транспортними засобами, та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Суд приходить до висновку, що в даному випадку таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Доказів того, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору суду не надано, а відтак, з нього належить стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Керуючись ст. 130, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, щов грошовому еквіваленті становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська