Березівський районний суд Одеської області
05.01.2023
Справа № 494/1704/22
Провадження № 3/494/13/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2023 р. м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши об`єднанні матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли від Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, за статтею 124 та статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

20.12.2022 року до Березівського районного суду Одеської області від Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених статтею 124 та статтею 122-4 КУпАП.

Постановою суду від 23.12.2022 року вказані справи об`єднанні в одне провадження під спільним номером 494/1704/22 (провадження 3/494/973/22) та призначені до розгляду на 29.12.2022 року.

Згідно протоколу серії ДПР18 №170173 від 17.12.2022 року встановлено, що 15.12.2022 року о 19:20 годині між с. Курісове Чорногірка водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 перед початком руху не забезпечив технічний стан автомобіля, в наслідок чого під час руху у автомобілі лопнуло праве колесо, після чого авто викунуло в кувет. В результаті ДТП автомобіль отримав технічні пошкодження.

Також, згідно протоколу серії ААД №066850 від 17.12.2022 року встановлено, що 15.12.2022 року о 19:20 годині між с. Курісове Чорногірка водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 скоїв дорожньо-транспортну пригоду та не дочекавшись приїзду працівників поліції з місця ДТП до якої він причетний - зник.

Відповідно до наказу Березівського районного суду Одеської області №1 ОД від 01.04.2023 року, постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з відповідними змінами), Постанови КМУ №392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантинуз метою запобігання поширенню на території України гострої гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» ( з подальшими змінам) та відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, установлено з 12.03.2020 року до 30.04.2023 року на усій території України карантин. Згідно з рекомендаціями МОЗ України громадянам серед інших заходів запропоновано залишатися вдома, тримати дистанцію, дбати про власну безпеку.

Також указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 19.02.2023 року.

В судові засідання 29.12.2022 р та 05.01.2023 р ОСОБА_1 не з`явився. Про час та місце слухання справи повідомлявся телефонограмами від 23.12.2022 р та від 29.12.2022 р.(а.с.22,24) . Причини неявки суду не повідомив. Заяв та клопотань не надсилав.

Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

З огляду на вищевикладене, ігнорування ОСОБА_1 викликів до суду, оскільки будь-яких клопотань, заяв, іншого до суду не було надано та ходом розгляду справи взагалі не цікавився, суд доходить висновку про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне:

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено: «Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.».

Згідно ст. 254 КУпАП «Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності…».

ОСОБА_1 будь-яких заяв щодо спростування протоколів про адмінправопорушення не надав, а навпаки в протоколах зазначив, що «з протоколом згоден» та «злякався поліцію, залишив».

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги пункту 2.10 а , 2.3 а та 2.3 в Правил дорожнього руху України , за що складено адміністративні протоколи за ст. 122-4 і ст.124 КУпАП.

Суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушень, доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №066850 та серії ДПР18 №170173 від 17.12.2022 року, підписаним порушником без зауважень, схемою ДТП, та письмовими поясненнями ОСОБА_1

За таких обставин, суд доходить висновку про те, що у справі зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-4 та статтею 124 КУпАП.

Разом з цим, враховуючи встановлені судом обставини, при накладенні на ОСОБА_1 стягнення, суд згідно з вимогами статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка до адміністративної відповідальності притягається вперше. Обставини, що пом`якшують відповідальність не встановлено. Обставин, що обтяжують відповідальність - не встановлено.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно частини другої ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер правопорушень, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності вперше, ступінь вини суд вважає застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та 6 (шість) місяців.

Відповідно до положень ст. 321 КУпАП щодо обчислення строків позбавлення спеціального права, водії транспортних засобів вважаються позбавленими спеціального права з дня винесення постанови. Якщо особи, які позбавлені спеціального права, ухиляються від здачі документа, що посвідчує це право, то строк позбавлення їх права обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалося.

Згідно пункту 12 розділу XIІ наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» передбачено: у разі надходження постанови суду про позбавлення водія права керування транспортними засобами, якщо посвідчення водія не вилучено, уповноважена особа відповідного підрозділу патрульної поліції у триденний строк надсилає особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлення про позбавлення права керування за місцем її проживання (перебування), у якому зазначає реквізити винесеної судом постанови, положення статті 321 КУпАП, а також інформацію про необхідність прибуття до підрозділу патрульної поліції у визначений строк для здачі посвідчення водія або тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами. Якщо водій, посвідчення якого підлягає вилученню, не з`являється протягом місячного строку, серія та номер посвідчення водія заносяться уповноваженою особою підрозділу патрульної поліції до автоматизованої бази даних про посвідчення, які підлягають вилученню.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122-4,124,283,284,285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) визнати винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-4 КУпАП ,статтею 124 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь Державної судової адміністрації України, 050 (Отримувач коштів ГУК в Одеській обл./отг м. Березівка/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку 899998, Рахунок отримувача UA0015594, Код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гри. 20 коп

.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду .

Суддя І.А. Римар