ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/633/23 Справа № 199/1070/23 Суддя у 1-й інстанції - Савченко Є.М. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

захисника - Павленко О.Г.

апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, захисника Павленко О.Г. на постанову Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2023 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянки України, яка проживає за адресою:

АДРЕСА_1

яку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень.

Відповідно до встановлених судом обставин, 16 січня 2023 р. о 23:20 год., в м. Дніпрі, по вул. Донецьке Шосе, ОСОБА_1 , яка не має права керування транспортним засобом, керувала автомобілем Suzuki №ESI CM22 без посвідчення водія, чим порушила вимоги п.2.1 «А» ПДР України, вчинивши таке адміністративне правопорушення повторно протягом року,

З сукупності встановлених обставин та досліджених доказів суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2023 року скасувати, а провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Також порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови суду, в обґрунтування якого вказує, що про місце, дату та час судового розгляду ОСОБА_1 належним чином повідомлена не була, оскільки була ознайомлена лише з датою судового розгляду, зазначеною у протоколі. Вважає, що судом першої інстанції порушено право останньої на захист у зв`язку з неналежним повідомленням про місце, дату та час судового розгляду.

В обґрунтування апеляційних доводів вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог процесуального закону. Зазначає про те, що в матеріалах справи відсутні належні докази винуватості ОСОБА_1 ..

Вказує на відсутність в матеріалах справи відеозапису з бодікамер працівників поліції, який підтверджував факт керування траспортним засобом. Звертає увагу суду, що на день судового розгляду, а саме 06 лютого 2023 року, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська щодо розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП прийнято не було, а постановою від 15 лютого 2023 року провадження у вказаній справі справі було закрито за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Павленко О.Г. підтримала доводи апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні з викладених в ній підстав.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку захисника, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції враховує, що 06 лютого 2023 року судовий розгляд проведено без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника. Дані про про те, що учасники процесу належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду в матеріалах справи відсутні. Враховуючи, що необізнаність про місце та дату час, судового розгляду, позбавило апелянта здійснити належний захист своїх прав та інтересів, а несвоєчасне отримання копії судового рішення об`єктивно унеможливило складання апеляційної скарги, з метою забезпечення стороні захисту доступу до правосуддя, вважаю за можливе повити строк апеляційного оскарження.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції зважає на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. ст. 7, 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 5 ст. 126 КУпАП, всебічно не`ясувавши всіх обставин події провадження у справах про адміністративні правопорушення. Такий висновок апеляційного суду ґрунтується на наступному.

Згідно ст. 7 КУпАПніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №353876 вбачається, що ОСОБА_1 16 січня 2023 р. о 23:20 год., в м. Дніпрі, по вул. Донецьке Шосе, повторно протягом року керувала автомобілем Suzuki №ESI CM22, не маючи права керування транспортним засобом, чим порушила вимоги п. 2.1 «А» ПДР України.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності доведеного факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідальних осіб від доведення правомірності свого рішення.

Як вбачається з наданих матеріалів, співробітниками поліції у якості доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, до протоколу додано лише рапорт поліцейського та картку обліку адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що рапорт працівника поліції не може слугувати беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові ВСУ від 20 травня 2020 року усправі № 524/5741/16-а.

Крім того, попри те, що протокол про адміністративне правопорушення містить посилання на відеозапис з камери 471506, всупереч вимогам ст. ст. 251, 266 КУпАП до справи не долучено будь-якого відеозапису з нагрудних камер поліцейських, яким зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , його зупинку, процедуру складання (оформлення) протоколу та інші обставини, що мають значення для справи.

Таким чином, доводи апелянта про те, що фактично у день, час та у місці, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом не керувала, матеріалами справи не спростовуються.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №353876, ОСОБА_1 ставиться у провину (інкримінується) те, що остання, 16 січня 2023 р. повторно протягом року керувала автомобілем Suzuki №ESI CM22, не маючи права керування транспортним засобом, чим порушила вимоги п. 2.1 «А» ПДР України, на підтвердження чого співробітниками поліції до протоколу долучено картку обліку, де вказано, що в адміністративній справі ААД №139601 від 14 січня 2023 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (а.с. 2,3).

Під час апеляційного перегляду встановлено, що постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, щодо ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення від 14 січня 2023 року серії ААД №139601 було закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Вказане судове рішення набрало законної сили.

З наведеного вбачається, що уповноваженими особами не надано належних доказів вчинення ОСОБА_1 аналогічного правопорушення протягом року до 16 січня 2023 року, а посилання на протокол про адміністративне правопорушення від 14 січня 2023 року серії ААД №139601 є безпідставним, оскільки провадження у дані справі рішенням суду закрито за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, дії ОСОБА_1 не можуть бути кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП, при цьому правом перекваліфікації адміністративного правопорушення та вирішення питання про винуватість особи у вчиненні іншого правопорушення, ніж інкриміноване за відповідним протоколом, суди не наділені.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

Підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено поза розумним сумнівом ані того, що ОСОБА_1 , у день, час та у місці, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, керувала транспортним засобом, не маючи при цьому права на керування ним, ані факту повторності вчинення такого правопорушення.

Оскільки відповідно до змісту ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, оскаржувану постанову суду належить скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу захисника задовольнити.

Постанову Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця