ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2023 Справа №607/8350/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дуда О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого на посаді керівника структурного підрозділу ТОВ «Ківаль Україна», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

06.05.2023 року близько 13 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно доньки домашнє насильство психологічного та економічного характеру, а саме висловлював в сторону доньки ОСОБА_2 словесні образи, а також погрожував позбавити житла, вигнати з квартири, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному та фізичному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

Крім того, 06.05.2023 року близько 21 год. 45 хв. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, що полягали у висловлюванні словесних образ, погроз фізичною розправою, погроз жити на вулиці, штовханні, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю гр. ОСОБА_3 , чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень визнав, однак пояснив, що наміру, спрямованого на вчинення домашнього насильства щодо своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 він не мав, а його дії містили лише виховних характер.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Михалюк В.І. в судовому засіданні просив врахувати пояснення ОСОБА_1 щодо відсутності наміру на вчинення домашнього насильства відносно своїх неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим просив не притягувати його до адміністративної відповідальності.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 ствердила, що її чоловік ОСОБА_1 за викладених у складених щодо нього протоколі обставин не вчиняв щодо їх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 домашнього насильства, а лише виховував останніх.

Вимогами ч.1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яку посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даних правопорушень доведена протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАБ №980926 та серії ВАД №064766 від 06.05.2023; електронним рапортом інспектора-чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Голик Т.В. від 07.05.2023; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 06.05.2023; додатком до Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильтва формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 06.05.2023; рапортом заступника начальника СДОП ВППП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Гуменюка М.; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 06.05.2023; ксерокопіями термінових заборонних приписів стосовно кривдника серії АА №279864 та серії АА №279694 від 06.05.2023; додатком 2 до Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.05.2023 року; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 06.05.2023 року; постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.04.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому судом приймаються до уваги. На думку суду, такі докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП, тобто ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою ст.173-2 КУпАП.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно винен у скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП, за що передбачена адміністративна відповідальність, але з урахуванням обставин справи, суд вважає за можливе застосувати ст.22 КУпАП, яка передбачає можливість звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, а адміністративну справу за ч.2 ст.173-2 КУпАП закрити, оскільки діяння, вчинені ОСОБА_1 містили в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачені ч.2 ст.173-2 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин вони не відповідали тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, його дії суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, відсутні наслідки правопорушення у вигляді збитків чи шкоди життю та здоров`ю, при цьому суд врахував особу правопорушника, те що є підстави вважати, що в подальшому він не буде скоювати правопорушень, відсутність спричиненої шкоди та обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність.

Суд, розглянувши матеріали справи, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених правопорушень, особу винного, прийшов до висновку за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з підстав, передбачених ст.22 КУпАП, визнавши вчинені ним адміністративні правопорушення малозначними і обмежитись усним зауваженням, а адміністративну справу за ч.2 ст.173-2 КУпАП закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 22, 173-2, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга, подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

СуддяО. О. Дуда