КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №759/8861/22 Головуючий у І інстанції Васильєва К.О.
апеляційне провадження №33/824/232/2023 Доповідач у ІІ інстанції Гуль В.В.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гуль В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 26 серпня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, а також стягнуто судовий збір у розмірі 496,20 грн в дохід держави.

Судом установлено, що 15 липня 2022 року о 17 годині 50 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві рухався по проспекту Перемоги, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду. Після чого автомобіль «Toyota» здійснив зіткнення з автомобілем «KIA», д.н.з. НОМЕР_3 , та відбійником. При ДТП всі автомобілі отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 Савчак Я.О. 03 вересня 2022 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про часткове визнання ОСОБА_1 винним у дорожньо-транспортній пригоді щодо пошкодження виключно задньої частини автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 за відсутності належного доведення вини щодо пошкодження бокових правої і лівої та передньої частин автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , а також відсутності вини водія щодо пошкодження автомобіля «KIA», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 .

Апеляційну скаргу мотивує тим, що згідно зі схемою місця ДТП первинне місце контактування автомобілів «Daewoo Nexia» та «Toyota» знаходиться на відстані 2,7 м від відбійника і контактувати з відбійником водій транспортного засобу «Toyota» міг виключно вивертаючи кермо ліворуч після первинного удару. При цьому, автомобіль «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 знаходиться на відстані близько 24 м вперед від місця первинного удару: довжина «Daewoo Nexia» 4,5 м + 16 м згідно зі схемою + довжина «KIA» 4,5 м.

Вказує, що після первинного удару у задню частину водій автомобіля «Toyota» відпустив педаль гальм, ймовірно натиснув газ, вивернув кермо ліворуч, чим змістився вліво до відбійника та вчинив друге ДТП, значно пошкодивши задню частину автомобіля «KIA», свою передню частину та свою праву частину від контакту з автомобілем «KIA» та свою ліву частину від контактування з відбійником.

Посилається на те, що за повідомленням водія автомобіля «KIA», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_4 її автомобіль застрахований КАСКО та на момент розгляду справи у суді вже відновлений, що унеможливило ініціювання проведення трасологічного та автотехнічного досліджень відповідності правилам дорожнього руху дій водія автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 .

Уважає, що вина водія ОСОБА_1 у пошкодженні бокових правої і лівої та передньої частин автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , а також у пошкодженні автомобіля «KIA», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 належним чином не доведена.

Вину у пошкодженні задньої частини автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , не заперечує та визнає.

16 березня 2023 року на поштову та електронну адреси апеляційного суду від захисника ОСОБА_1 Савчака Я.О. надійшли додаткові письмові пояснення до апеляційної скарги, доводи яких є аналогічними доводам апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за статтею 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що, враховуючи механізм ДТП, характер отриманих транспортними засобами механічних ушкоджень, виникнення ДТП є прямим наслідком допущення порушень п.п. 2.3.б, 12.1, 13.1 ПДР України саме ОСОБА_1 , який не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №376462 від 15 липня 2022 року, водій ОСОБА_1 15 липня 2022 року о 17:50 в м. Києві, керуючи автомобілем «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_1 , по проспекту Перемоги, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, після чого автомобіль «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив зіткнення з автомобілем «KIA», д.н.з. НОМЕР_3 , та відбійником, чим порушив вимоги пунктів 2.3б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП. При ДТП три автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

За змістом вимог статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до пункту 2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно пункту 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У відповідності до норм пункту 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

З письмових пояснень водія ОСОБА_3 убачається, що він, керуючи автомобілем «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Києві по проспекту Перемоги, 106/2 зі сторони метро Святошино в сторону метро Житомирська в крайній лівій смузі, пригальмував перед авто, яке їхало попереду, «KIA», д.н.з. НОМЕР_3 , до швидкості 3-5 км/год, побачивши у дзеркало заднього виду авто марки «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_1 , яке рухалось на великій швидкості, прийняв лівіше до відбійника, щоб уникнути зіткнення, після чого авто «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_1 , вдарило його авто в задню частину, що спричинило його зіткнення з автомобілем марки «KIA», д.н.з. НОМЕР_3 , та відбійником.

Відповідно до письмових пояснень водія транспортного засобу «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 він рухався в м.. Києві по проспекту Перемоги, 106/2 зі сторони станції метро «Світошин» в сторону станції метро «Житомирська», прямуючи у лівій крайній смузі руху зі швидкістю потоку автомобілів. Зненацька, у відстані близько 20 м, побачив, що перед ним зупиняється автомобіль «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , він, у свою чергу, почав екстрено гальмувати, але передні колеса заблокувались, автомобіль «пішов юзом», внаслідок чого він вдарив автомобіль «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , в задню частину.

Згідно письмових пояснень водія транспортного засобу «KIA», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , вона рухалась в м. Києві по проспекту Перемоги зі сторони метро Святошино в сторону метро Житомирська в лівій крайній смузі. Перед нею був невеликий затор. Вона призупинилась і ввімкнула аварійку. Почула удар ззаду коли в її машину вдарився автомобіль «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , розбивши їй задню ліву частину машини та проїхавши між нею та відбійником зліва. Машина, що нанесла удар її автомобілю, спричинила дану дію через удар автомобіля, який рухався за ним.

Зі схеми місця ДТП убачається, що первинне місце контактування автомобілів «Daewoo Nexia» та «Toyota» знаходиться на відстані 2,7 м від відбійника. При цьому, автомобіль «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 знаходиться попереду транспортних засобів «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_1 , та «KIA», д.н.з. НОМЕР_3 , на відстані понад 17 м від місця первинного удару.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав частково, пояснивши, що він керував автомобілем «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_1 , та рухався в крайній лівій смузі по проспекту Перемоги в сторону виїзду з Києва зі швидкістю потоку. В цей час його навігатор перестроїв маршрут, що змусило відволіктись, та згодом побачив, як перед ним почав гальмувати автомобіль «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , що змусило його також екстрено загальмувати, однак не встиг, і вдарив автомобіль «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 в задній правий бампер. Після чого автомобіль «Toyota» продовжив свій рух, зачепивши своєю лівою стороною відбійник, а правою автомобіль «KIA», д.н.з. НОМЕР_3 .

Таким чином, ураховуючи механізм ДТП, характер отриманих транспортними засобами механічних ушкоджень, беручи до уваги наявні у матеріалах справи письмові пояснення учасників ДТП, визнання ОСОБА_1 своєї вини у пошкодженні задньої частини автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , а також його пояснення щодо відновлення станом на час розгляду справи пошкоджених автомобілів «Toyota» і «KIA» та неможливості у зв`язку з цим провести трасологічне та автотехнічне дослідження відповідності правилам дорожнього руху дій водія автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , апеляційний суд доходить висновку про доведеність обставин виникнення ДТП між транспортним засобом «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та задньою частиною автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 і, як наслідок, вини водія ОСОБА_1 у його вчиненні, оскільки він не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду.

Разом з тим, будь-які докази того, що саме внаслідок винних дій водія автомобіля «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 отримали механічні пошкодження транспортний засіб «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , своїх бокової правої, лівої та передньої частин, та автомобіль «KIA», д.н.з. НОМЕР_3 , матеріали справи не містять, тобто у справі відсутні докази на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між діями водія «Daewoo Nexia» та подальшого руху автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , після первинного удару, що призвело до пошкоджень його бокової та передньої частин внаслідок зіткнення з транспортним засобом «KIA», д.н.з. НОМЕР_3 , та відбійником.

Протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, при цьому суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь-який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у статті 129 Конституції України.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

З огляду на зазначене, належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, щодо пошкодження внаслідок ДТП бокових правої, лівої та передньої частин автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , та транспортного засобу «KIA», д.н.з. НОМЕР_3 , матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення в частині пошкодження внаслідок ДТП бокових правої, лівої та передньої частин автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , та транспортного засобу «KIA», д.н.з. НОМЕР_3 .

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Таким чином, зважаючи на те, що резолютивна частина постанови суду першої інстанції відповідає вимогам закону, проте судом невірно встановлені обставини справи, апеляційний суд доходить висновку про необхідність змінити описову та мотивувальну частини оскаржуваної постанови з урахуванням висновків та встановлених апеляційним судом обставин щодо відсутності доказів вини ОСОБА_1 у пошкодженні внаслідок ДТП бокових правої, лівої та передньої частин автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , та транспортного засобу «KIA», д.н.з. НОМЕР_3 . В іншій частині постанову слід залишити без змін.

Керуючись статтями 284, 289, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 26 серпня 2022 року змінити, виклавши описову та мотивувальну частини постанови в редакції даної постанови апеляційного суду.

В іншій частині постанову Святошинського районного суду м. Києва від 26 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гуль