Справа № 144/48/23
Провадження № 3/144/77/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2023 смт. Теплик

Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Бондарук Олена Павлівна, розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , -

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 326023 від 08 січня 2023 року, складеного поліцейським СРПП ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Ткачуком А.О., водій ОСОБА_1 08.01.2023 року, о 20 год. 10 хв., в с. Погоріла по вул. Центральній, керував автомобілем ВАЗ-211210, держномер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці не реагують на світло, почервоніння очей. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я Гайсинської ЦРЛ відмовився на нагрудний відеофіксатор, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти обставин, викладених в протоколі, вказав, що ні спиртні напої, ні наркотичні засоби він не вживав, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не відмовлявся, а навпаки погоджувався і був налаштований на проходження освідування в закладі охорони здоров`я. Однак працівники поліції доставили його у ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП, де склали відносно нього протокол за відмову від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння. Стверджував, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складено з грубими порушеннями норм законодавства та його права на захист, відомості, викладені у ньому, не відповідають дійсним обставинам, тому просив справу відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, відтворивши відеофайли, долучені до протоколу, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність осіб за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно фабули, викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться увину порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, а саме відмова на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, адміністративний матеріал, складений стосовно ОСОБА_1 , не містить належних та достатніх доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом особою, яка відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До матеріалів справи додано CD-R диск з відеозаписами, здійсненими під час фіксації адмінправопорушення, з яких не вбачається даних, що підтверджували б факт керування 08.01.2023 року о 20 год. 10 хв. ОСОБА_1 транспортним засобом. Натомість відеозйомка починається з того, як поліцейський підходить до нерухаючогося автомобіля з увімкнутими фарами.

Окрім того, з даного відеозапису суд не може зробити висновку про те, що на них ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, так як на пропозицію поліцейських проїхати в медичний заклад для освідування він неодноразово погоджувався, чітко виконував усі вказівки поліцейських.

Так, на дослідженому відеозаписі (час 20:15:29) ОСОБА_1 беззаперечно висловлює працівнику поліції свою згоду проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, на вимогу поліцейського, їх службовим автомобілем слідує до медичного закладу для проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, навіть не заперечував, щоб його власний транспортний засіб помістили на майданчик біля відділення поліції, хоча з незрозумілих суду причин поліцейський пропонує залишити авто в с. Удич Гайсинського району Вінницької області. На вказаному моменті відеозйомка, яка згідно вимог законодавства повинна бути безперервною, припиняється і продовжується вже, чомусь, у приміщенні відділення поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, де ОСОБА_1 знову пропонують пройти огляд на «факт вживання алкоголю та інших препаратів», зокрема із використанням приладу «Драгер», хоча у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння.

Інших доказів, які б могли беззаперечно підтвердити наявність у діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлено, свідки у протоколі не значаться.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 245, 247, 251, 255, 256, 278, 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя