Справа № 750/6586/22 Головуючий у 1 інстанції Кузюра М. М.
Провадження № 33/4823/30/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Слєпченка С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Слєпченка С.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 листопада 2022 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.

Судом встановлено, що 07 жовтня 2022 року, близько 21 год. 23 хв. ОСОБА_1 в м. Чернігові по вул. Мстиславській, 173, керував автомобілем «Geely MR-7151A», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, захисник адвокат Слєпченко С.А. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що факт керування ОСОБА_1 та факт зупинки транспортного засобу жодним доказом не підтверджено, а наявний у справі рапорт працівника поліції, який прибув на місце після зупинки автомобіля, в даному випадку не є належним доказом.

Звертає увагу, що згідно пояснень ОСОБА_1 , останній транспортним засобом не керував, а перебував біля авто, яке не рухалося, та разом з товаришем пили пиво та курили. В цей час поруч з ними зупинились працівники поліції, між ними зав`язався конфлікт, а в послідуючому було складено протокол.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину не визнав та показав, що в день події транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не керував. Стояв біля авто, з непрацюючим двигуном, разом з товаришем ОСОБА_2 , розмовляли. Під`їхала патрульна машина та працівники поліції повідомили що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, потім приїхав інший екіпаж та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Вважає, що оскільки були відсутні підстави для проходження освідування на стан сп`яніння, то він правомірно відмовився від його проходження.

Допитаний судом апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 повідомив, що у п`ятницю вирішили зустрітися з друзями, вживали спиртні напої. У вечірній час ОСОБА_1 пішов його проводжати. Перебуваючи біля авто, включили світло фар та світло в салоні, щоб було видніше, розмовляли. Під`їхали працівники поліції, повідомили, що розпиваємо спиртні напої та п`яні керуємо транспортним засобом. Потім під`їхала ще одна патрульна машина та склали на ОСОБА_1 протокол.

Заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмови його від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, що є порушенням вимог п 2.5 ПДР.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно.

Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами, а саме: відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 працівники поліції пропонували в присутності двох свідків пройти огляд щодо стану алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі, на що останній відмовився; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно яких ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування у встановленому законом порядку.

Цим доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.

Аналіз доказів у сукупності підтверджує, що ОСОБА_1 роз`яснено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також настання можливих наслідків у разі незгоди водія, які полягають у складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовується відеозаписом з відеокамери працівника поліції, яким зафіксовано факт зупинення автомобіля «Geely MR-7151A», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Мстиславській, за кермом якого був саме ОСОБА_1 . З вказаних підстав апеляційний суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_2 в частині того, що ОСОБА_1 в момент події не керував транспортним засобом та лише перебував біля нього.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Слєпченка С.А. - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 листопада 2022 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко