Справа № 349/1862/23
Провадження № 33/4808/789/23
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Гаврилюк О. О.
Суддя-доповідач Гриновецький
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю водія ОСОБА_1 та його захисника Шидзінського І.В., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою захисника на постанову Рогатинського районного суду від 18 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 24 вересня 2023 року о 22 год 27 хв. керував транспортним засобом марки Renault Megane номерний знак НОМЕР_1 в с. Черче по вул. Центральній, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 (а) ПДР.

В апеляційній захисник Шидзінський І.В. вказує, що вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Акцентує увагу на тому, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав, однак заперечує сам факт керування транспортним засобом. Повідомляє, що працівником поліції всупереч вимогам чинного законодавства, не було роз`яснено ОСОБА_1 його права й обов`язки, які передбачені ст. 268 КУпАП. Стверджує, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови зайняв явно упереджену, непослідовну та необ`єктивну позицію, при прийнятті рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення та послався на докази, які поза розумним сумнівом, не можуть вважатись належними і допустимими, оскільки отримані не в порядку, визначеному чинним законодавством. Враховуючи наведені обставини, просить оскаржувану постанову щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доводи апелянта та ОСОБА_1 про підтримання апеляційної скарги, перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист.

Апеляційний суд не може спростувати доводи захисника та ОСОБА_1 , які підтверджується відеозаписом події про те, що водію ОСОБА_1 перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що також продубльовано в суді. Такі порушення є істотними процесуальними порушеннями його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруйного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без перевірки даних про вручення ОСОБА_1 належної якості копії протоколу про правопорушення. Апелянт подав вказану копію протоколу, яка в силу вкрай низької якості не піддається читанню. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки йому фактично й належно не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено якісний акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення нової копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.

Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апелянта про те, що поліцейські перед початком огляду водія не зазначили ознак його сп`яніння, які б давали правові підстави для початку такого огляду. На відеозаписі поведінка водія цілком нормальна, адекватна, мова чітка, очевидних ознак сп`яніння не видно. Запах алкоголю ОСОБА_1 заперечив.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта та ОСОБА_1 про сумнівний показник алкотестера щодо водія. З відеозапису видно, що він на початку тестування не погодився з вказаним показником, що було обов`язковою підставою для його медичного огляду в медзакладі. Цей сумнів апеляційний суд не може спростувати, оскільки у справі немає копії свідоцтва про повірку цього алкотестера, що згідно ст. 62 Конституції України суд трактує на користь водія ОСОБА_1 .

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Шидзінського І.В. задовольнити, постанову Рогатинського районного суду від 18.10.2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький