Справа № 189/272/23
П О С Т А Н О В А
іменем України
14.02.2023 року смт. Покровське
Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Лукінова К.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож.: АДРЕСА_1 , місце служби: ВЧ НОМЕР_1

-за ст. 185 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Покровського районного суду Дніпропетровської області надійшов протокол серія ДНЛ/П 2/0005 від 15.01.2023 року згідно якого 15.01.2023 року близько 19:30 годин військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в громадському місці в умовах особливого періоду на території АДРЕСА_2 поблизу піццерії «IQ Pizza», військовослужбовець ОСОБА_1 будучи в громадському місці виявлений патрулем ІНФОРМАЦІЯ_3 з ознаками алкогольного сп`яніння, останньому було запропоновано прослідувати до приміщення КНП «Покровська лікарня» для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 для складання адміністративного протоколу. Солдат ОСОБА_1 на законні вимоги посадових осіб Військової Служби Правопорядку не реагував, відмовлявся виконувати розпорядження начальника патруля, та своєю зухвалою поведінкою всіляко виказував злісну непокору. Своїми діями солдат ОСОБА_1 здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи судом сповіщений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Відповідно до ст. 1 КпАП України, завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 р.; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 р. Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це дрібні правопорушення пов`язані з нанесенням шкоди (Рішення ЄСПЛ в справі «Лауко та Кадубеч проти Словаччини», від 2 вересня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI).

ЄСПЛ вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенцї не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Тобто у справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, - особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

За таких обставин суду при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнаються протиправні, винні (умисні або необережні) дії або бездіяльність, які посягають на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, а також встановлений порядок управління і які тягнуть за собою застосування адміністративно-правових санкцій.

Склад проступку включає в себе ознаки, які об`єднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: - об`єкт адміністративного проступку, - об`єктивну сторону проступку; - суб`єкт адміністративного проступку; - суб`єктивну сторону проступку, і являють собою нерозривну єдність, і наявність яких обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння.

При цьому, у випадку, коли хоча б один з елементів відсутній або ж не відповідає тим властивостям, що передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП, - указане діяння адміністративним проступком (правопорушенням) не являється.

Відповідно до статей 245,280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Згідно з вимогами ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

За Кодексом України про адміністративні правопорушення, Конституцією України або іншими Законами України, не передбачено покладення на суд функції підтримання обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, доведення винуватості особи.

Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Що стосується протоколу серія ДНЛ/П 2/0005 від 15.01.2023 року згідно якого 15.01.2023 року близько 19:30 годин військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в громадському місці в умовах особливого періоду на території АДРЕСА_2 поблизу піццерії «IQ Pizza», військовослужбовець ОСОБА_1 будучи в громадському місці виявлений патрулем ІНФОРМАЦІЯ_3 з ознаками алкогольного сп`яніння, останньому було запропоновано прослідувати до приміщення КНП «Покровська лікарня» для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 для складання адміністративного протоколу. Солдат ОСОБА_1 на законні вимоги посадових осіб Військової Служби Правопорядку не реагував, відмовлявся виконувати розпорядження начальника патруля, та своєю зухвалою поведінкою всіляко виказував злісну непокору. Своїми діями солдат ОСОБА_1 здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, то суд вважає за необхідне зазначити, що відповідальність яка встановлена ст. 185 КУпАП, настає у разі вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку та громадської безпеки, а також суспільні відносини у сфері державного управління. Під державним управлінням слід розуміти підзаконну, юридично-владну діяльність організуючого, виконавчо-розпорядчого характеру, яка здійснюється органами виконавчої влади і спрямована на організацію виконання законів, практичне виконання завдань і функцій держави з безпосереднього та оперативного керівництва економікою, соціально-культурним і адміністративно-політичним будівництвом.

Об`єктивна сторона правопорушення дістає вияв у злісній непокорі, тобто відмові виконати законне розпорядження або вимогу працівника поліції при виконанні ним своїх службових обов`язків, а також вчиненні таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України та не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Як встановлено в абзаці другому пункту 7 Постанови Пленуму ВСУ №8 від 26.06.92р. "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Таке саме тлумачення використав Конституційний Суд України в рішенні у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пункту 5 частини першої статті 11 Закону України "Про міліцію" (справа про строки адміністративного затримання) від 11 жовтня 2011 року № 1-28/2011 року, в якому також розкрито зміст «простої» непокори що означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

Таким чином, із аналізу вказаних нормативно-правових актів слідує, що обов`язковими ознаками, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених, законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

Як слідує зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 15.01.2023 року о 19-30 год. в смт. Покровське по вул. Центральній, 44 чинив злісну непокору законним вимогам патрулю ВК ВСП, а саме солдат ОСОБА_1 не реагував на законні вимоги посадових осіб ВСП, відмовлявся виконувати розпорядження начальника патруля, своєю зухвалою поведінкою виказував злісну непокору, перебував з ознаками алкогольного сп`яніння і йому було запропоновано прослідувати до приміщення КНП «Покровська лікарня» для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 для складання адміністративного протоколу.

КУпАП визначено форму й основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення. У протоколі на забезпечення своєчасного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законодавством, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, суть його, дані про свідків і потерпілих, їх пояснення, а якщо заподіяно матеріальної шкоди, про це теж необхідно зазначити у протоколі. У даній справи протокол не містить всіх даних необхідних для розгляду справи по суті. Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення обов`язкових реквізитів, перелік яких міститься у ст.256, 283 КУпАП утруднює визначення складу адміністративного правопорушення, й обмежує права учасників.

Так, протокол про адміністративне правопорушення ( який є документом, що засвідчує факти неправомірних дій, і одним із джерел доказів), не містить всіх необхідних реквізитів: відсутні будь-які пояснення свідків-очевидців події. При цьому, у графі протоколу про адміністративне правопорушення - «свідки чи потерпілі», зазначені двоє свідків без зазначення їх адрес чи актуальних засобів зв`язку, що унеможливлює їх виклик до суду.

Судом встановлено, що із формулювання суті адміністративного правопорушення, яка наведена у зазначеному протоколі не вбачається того факту, що ОСОБА_1 вчинив саме злісну непокору законному розпорядженню або вимозі патруля ВК ВСП при виконанні ним службових обов`язків, так як не зазначено яка саме вимога патрульного ним не була виконана, зокрема чи була вона наполегливою, неодноразово повтореною, законною вимогою. В протоколі про адміністративне правопорушення відсутній опис обставин, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 злісної непокори законної вимоги ВК ВСП, то слід вважати, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, так як його фабула містить не всі відомості, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

При цьому, суд звертає увагу на той факт, що сама по собі відмова військовослужбовця від огляду на стан алкогольного сп`яніння має наслідком настання адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а в разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння військовослужбовцем ВК ВСП мала керуватися нормами ст. 266-1 КУпАП. Сама по собі відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не має наслідком настання адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП. Те ж саме стосується участі особи у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто законодавцем чітко регламентовані дії уповноважених осіб на складання протоколів про адміністративну відповідальність у разі відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, відмови особи від участі у складанні протоколу про адміністративну відповідальність та підпису в ньому, але не є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 185 КУпАП.

З огляду на ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Не реагування ОСОБА_1 на неконкретні вимоги ВСП та перебування з явними ознаками алкогольного сп`яніння, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, по своєї суті не може кваліфікуватись, як злісна непокора. Зміна кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не віднесена до компетенції суду відповідно до норм КУпАП.

В судовому засіданні не підтверджується доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП належними, допустимими та достовірними доказами, а тому згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочато підлягає закриттю, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.33,130,251,252,283-285 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:
Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП -закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя К.С. Лукінова