ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 273/2193/23
Номер провадження 3/292/1321/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року смт. Пулини

Суддя Червоноармійського районного суду Житомирської області Лотуга В.Ф., розглянувши матеріали справи, які надійшли для розгляду з Житомирського апеляційного суду про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Корчівка Червоноармійського району Житомирської області,

громадянина України, не одруженого, проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 ,

зареєстрованого та постійно проживаючого по

АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого у в/ч НОМЕР_1 ,

ідентифікаційний номер НОМЕР_2

за ч.3 ст.172-20 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення А4773 №483 вбачається, що 04 вересня 2023 року о 08 год. 30 хв., ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 в умовах особливого періоду та виконував обов"язки військової служби в стані алкогольного сп"яніння.

Дії особи кваліфіковані уповноваженою особою, як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

У судове засідання, призначене на 16.11.2023, ОСОБА_1 не з"явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КупАП України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.245 КУпАП України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення (ст.251 КУпАП) є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З диспозиції ч.3 ст.172-20 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність за вказаною нормою настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

За частиною 1 ст.172-20 КУпАП адміністративна відповідальність, передбачена за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

До матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП, додано акт про відмову щодо медичного освідування від 05.09.2023, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 300 від 07.07.2023, службову характеристику від 19.09.2023, військовий квиток серії НОМЕР_3 від 28.04.2023, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 05.09.2023.

Як зазначено у протоколі ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 та виконував обов"язки військової служби в стані алкогольного сп"яніння

Згідно акта про відмову щодо медичного освідування від 05.09.2023, ОСОБА_1 від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп"яніння відмовився.

З викладеного вбачається, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не встановлено і в графі протоколу "Дата, час, місце і суть адміністративного правопорушення" не зазначено, що останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що факт вчиненого правопорушення підтверджують свідки: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , однак їх письмові пояснення не додані. Натомість надані письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які в протоколі як додатки відсутні і як свідки не вказані.

Порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння визначено у ст. 266-1 КУпАП, згідно частини 2 якої, огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Відповідно до ч.9 ст. 266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З метою недопущення зловживань та безпідставних звинувачень військових, а також для дотримання їх прав, законодавець у частині 2 ст.266-1 КУпАП визначив, що обов`язково огляд військовослужбовців Збройних Сил України проводиться з використанням спеціальних технічних засобів та тестів у присутності не менше двох посадових осіб, один з яких уповноважений на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а інший з правоохоронного органу спеціального призначення.

У той же час, з протоколу про адміністративне правопорушення та долучених матеріалів не вбачається, що 05.09.2023 акт про відмову щодо медичного освідчення за результатами огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння складався у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром військової частини (підрозділу), а також посадової особи правоохоронного органу спеціального призначення.

З огляду на допущені порушення вимог ст. 266-1 КУпАП при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, такий огляд вважається недійсним, а тому акт є неналежним доказом і судом до уваги прийматись не може.

Також, суд не може взяти до уваги і письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які в протоколі як додатки відсутні і як свідки не вказані, а тому відомості, які зазначені в них не можуть туби допустимими доказами.

Інших належних та допустимих доказів, як і самого пояснення ОСОБА_1 , до протоколу надано не було.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Малофєєва проти Росії", серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять "обвинувачення за адміністративним проступком" та "обвинувачення, які мають ознаки злочину", залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі "Лутц проти Німеччини", "Отцюрк проти Німеччини", "Девеєр проти Бельгії", "Адольф проти Австрії" та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

У той же час, у справі "Barbera, MesseguandJabardo v. Spain" від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Дослідивши надані матеріали справи, враховуючи допущені порушення при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння, відсутності належних та допустимих доказів, приходжу до висновку про те, що матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.251, 283 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Червоноармійський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В. Ф. Лотуга