Справа № 226/1048/23
Провадження № 3/226/305/2023
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 вересня 2023 року суддя Димитровського міського суду Донецької області Коваленко Тетяна Олександрівна, розглянувши матеріал, що надійшов з Відділення поліції № 2 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Димитров Донецької області, громадянина України, працює в ПрАТ «ШУ «Покровське», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а:

22 червня 2023 року о 22:50 годині у м. Мирноград Донецької області, вул. Садова біля буд. 29, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Hyundai I30», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Drager 6810 та у закладі охорони здоров`я відмовився, що зафіксовано на бодікамеру №1096.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 і скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Про скоєне правопорушення складено протокол серії ААД № 021438 від 22 червня 2023 року.

У судове засідання ОСОБА_1 , захисник Павлова О.О. не з`явилися надали клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

ОСОБА_1 подав суду пояснення, в якому зазначив, що ним не заперечується, що 22.06.2023 року після 22.00 години він на власному автомобільному транспорті «Хюндай» слідкував до місця свого проживання. Разом з тим, він був зупинений співробітниками поліції, без будь-яких підстав. Співробітниками поліції було запропоновано надати відповідно документи для перевірки. На його неодноразове посилання на статтю 35 ЗУ «Про національну поліцію» та пропозицію зазначити підстави зупинки транспортного засобу співробітники поліції будь-яких пояснень не надали. Крім того, йому не було роз`яснено право не надавати будь-які пояснення, відповідно до статті 63 Конституції України стосовно себе, а також такі, які б виключали можливість самообмови. В подальшому співробітникам поліції було повідомлено, що відносно нього буде складено адміністративний протокол за те, що в нього начебто наявні ознаки сп`яніння. Разом з тим, чітких ознак за якими співробітники поліції зробили такі припущення його не було повідомлено. Після складання протоколу, йому була надана копія такого протоколу та можливість надалі проїхати на власному транспортному засобі до місця свого проживання. Тобто, факту відсторонення його від керування транспортним засобом не відбулося та за його припущеннями вказана дія була викликана лише тією обставиною, що в нього було повністю відсутні ознаки стану сп`яніння, так само як і не підтверджено факт вживання алкогольних напоїв. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено не в відповідності до Інструкції, яка регламентую повноваження та порядок дій співробітників поліції при виявленні фактів керування транспортними засобами в стані сп`яніння або можливого припущення перебування особи в стані такого сп`яніння. Інші пояснення відсутні, так як вважає, що інкриміноване правопорушення не знаходить свого підтвердження, без складання обов`язкових документів та підтвердженням допустимими доказами з чітким дотриманням норм законодавства та права особи на захист з виключенням можливості самообмови, а відтак свою провину не визнає.

Захисник Павлова О.О. подала суду клопотання про закриття провадження у справі, у якому зазначила, що всупереч ст. 18, 35 ЗУ «Про національну поліцію» за матеріалами справи відсутні відомості або зазначення, щодо правомірності або необхідності зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 , так само як і його безпосереднє керування транспортним засобом у період зупинки. Відповідно до змісту протоколу ОСОБА_2 керував автомобілем «з явними ознаками алкогольного сп`яніння (звужені зіниці очей, запах алкоголю). Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 cт. 130 КУпАП». Всупереч пункту 6 Розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за N 1413/27858, свідки за вказаним вказаним протоколом відсутні. Відомостей щодо відсторонення від керування транспортним засобом відсутні, до протоколу не долучений акт огляду та направлення до медичного закладу для проведення огляду. Матеріали справи не утримують беззаперечних доказів, на ствердження, що пояснення ОСОБА_2 не були самообмовою, тобто поясненнями, в яких він зізнається у вчиненні правопорушення, якого він не вчиняв, чи бере на себе провину за не вчинене правопорушення, викликане тиском уповноважених осіб. Вказане й не спростовується наданим відеозаписом, за яким вбачається, що ані фіксації руху транспортного засобу, ані роз`яснення прав особі, відносно якого складається адміністративний протокол не було зафіксовано та роз`яснено, що порушення окрім іншого й права особи на захист та виключення самообмови. Крім того, відповідно до позиції ВС/КАС у справі 161/5372/17 від 29.04.2020 року - пояснення особи, яка склала адміністративний протокол не можуть бути доказами вчинення адміністративного правопорушення, так як притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. З урахуванням наведеного, остаточно можливо зробити висновок, що винність ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не доводиться наявними у справі доказами, які не відповідають закону, не є переконливими, достатньо вагомими і узгодженими між собою, а відтак викликають обґрунтований сумнів. Просить суд закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріал про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Його вина у скоєнні цього правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписами, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення, у їх сукупності.

Здійснення пропозиції щодо проходження огляду на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів та у медичному закладі, відмова ОСОБА_1 , порядок складання і оголошення протоколу чітко зафіксовані на відеозаписі.

Таким чином у діях ОСОБА_1 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Термін накладення адміністративного стягнення за цим правопорушенням на день розгляду судом адміністративного матеріалу не сплинув.

Згідно довідки начальника СРПП ВП №2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав посвідчення водія НОМЕР_2 від 18.05.2023 року, видане ТСЦ 1444.

Таким чином, при застосуванні до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суддя вважає за необхідне застосувати до нього стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі статті 40-1 КУпАП, з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.33-35, 130 ч.1, 221, 283, 284, 287 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і застосувати до нього адміністративне стягнення відповідно до частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вимірі становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вимірі становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, який перерахувати на розрахунковий рахунок отримувача: №UA0005690, отримувач коштів Донецьке ГУК/Мирноград. МТГ/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37967785, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081100.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп., який перерахувати на рахунок отримувача: № UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.О. Коваленко