Справа № 138/2877/23
Провадження №:3/138/1005/23

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Могилів - Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Савкова І.М., за участю секретаря Цибульської Т.І., захисника Сивенюка О.М., розглянувши в приміщенні міськрайсуду матеріали, які надійшли з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, паспорт серії НОМЕР_1 , інваліда 3-ї групи, -

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

18.09.2023 о 04 год. 04 хв. на 107 км. автодороги Р-36 м. Могилів-Подільський Вінницької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота,порушення координація рухів, нечітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав. Суду пояснив, що 18.09.2023 о 04 год 04 хв транспортним засобом не керував, за кермом був батько. Їхали у лікарню, оскільки ОСОБА_1 отримав травму. На блокпосту батько вийшов з транспортного засобу по власних потребах, тим часом ОСОБА_1 сів за кермо. В цей момент підійшли працівник поліції. Підтвердив, що відмовився від проходження медичного огляду оскільки не керував транспортним засобом. В транспортному засобі крім батька, ще знаходилась пасажирка ОСОБА_2 ..

Свідок ОСОБА_3 батько ОСОБА_1 , в судовому засіданні підтвердив, що 18.09.2023 керував транспортним засобу «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_2 він, віз сина до лікарні тому, що останній отримав певні ушкодження обличчя. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були пасажирами. Близько 04 год. 00 хв. зупинився перед блокпостом та вийшов з транспортного засобу, забравши ключі до кишені. Був відсутній приблизно 1,5 год. Транспортний засіб перебував неподалік у полі зору свідка. Коли повернувся транспортний засіб забирав евакуатор.

Свідок ОСОБА_4 інспектор СРПП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області суду дала покази, згідно яких ОСОБА_1 раніше не знала, неприязних відносин немає. 18.09.2023 перебувала на чергуванні на блок-посту. Пояснила, що тієї ночі на блок-посту був великий потік транспортних засобів. Підтвердила, що приблизно о 04.00 год, в потоці автомобілів рухався транспортний засіб«Volkswagen Transporter». Під час проїзду блок-посту, транспортний засіб був зупинений. Під час спілкування та перевірки документів з салону авто, в подальшому від водія було чути запах алкоголю. Водію запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 спочатку погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. По приїзду екіпажу поліції, відмовився продувати прилад Драгер. Підтвердила, що пропонували проїхати в лікарню на огляд з метою виявлення алкогольного сп`яніння, останній відмовився, пояснював, що не керував, йшов пішки. Пасажирка авто, яка назвалась співмешканкою ОСОБА_1 пропонувала свідку хабар за не складання протоколу про адміністративне правопорушення. Ушкодження бачила, ОСОБА_5 від медичної допомоги відмовився. Крім того, ушкодження не було значним та не свідчило, що водій потребує невідкладної медичної допомоги.

Захисник Сивенюк О.М. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з недоведеністю складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував. Окрім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення, не зазначено належної назви та серійного номеру технічного засобу за допомогою якого здійснювалась фіксація оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. За відсутності чіткого посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, відеозапис не є безперервним. Отже, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівниками поліції не дотримано вимоги 266 КУпАП. Крім того, з наявного в матеріалах справи відеозапису із портативного відео реєстратора працівника патрульної поліції не вбачаються ознаки того, що ОСОБА_1 перебував в стані сп`яніння або мав хоча б якісь ознаки сп`яніння. Ознаки алкогольного сп`яніння не зафіксовано в матеріалах справи. Зазначає, що працівниками поліції не було доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 , таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Звертає увагу, що жодних постанов на ОСОБА_1 щодо порушення ним правил дорожнього руху не виносилось та жодних штрафів на нього не накладено, а отже зупинка транспортного засобу була незаконна.

Стороною захисту долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , оскільки остання перебуває за межами України, не може з`явитися в судове засідання. Згідно письмових пояснень, 18.09.2023 транспортним засобом керував батько ОСОБА_1 .. Вона було пасажиркою. Під`їхавши до блокпосту зупинилися чекали коли закінчиться комендантська година, водій вийшов по своїм потребам. Близько 04 год. до транспортного засобу підійшла працівник поліції та почала перевіряти документи у ОСОБА_1 , який взагалі не був водієм. Після спілкування працівник поліції запропонувала ОСОБА_1 пройти медичний огляд, останній відмовився оскільки не керував транспортним засобом.

Дослідивши зміст протоколу з додатками, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, захисника, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Невизнаючи себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 стверджує, що 18.09.2023 о 04:04 год., не керував транспортним засобом, а керував його батько.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 18.09.2023 транспортним засобом керував він.

Разом з тим, дані показання спростовуються показами свідка ОСОБА_4 , а також змістом відео файлу з портативного відореєстратора, які узгоджуються між собою. Зокрема, на відеозапису зафіксовано, як водій виходить з водійського місця, перед цим виключив мотор. В авто, яке містить лише одне пасажирське місце, знаходиться пасажир. Крім того, ОСОБА_1 жодного разу під час спілкування з поліцейськими на місці зупинки не вказував на те, що за кермом був не він.

В сукупності з тим, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не повідомляв про те, що транспортним засобом керував батько, відсутнє таке посилання і в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «пояснення», свідчить про те, що він керував транспортним засобом, а його поведінка та пояснення в судовому засіданні спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

Письмові пояснення свідка ОСОБА_2 суд не може взяти до уваги, оскільки остання в судовому засіданні не допитувалася, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання не попереджалась. Крім того, письмові пояснення останньої суперечать тим обставинам, які остання повідомляла під час складання протоколу, що зафіксовані на відеозаписі.

До показань свідків сторони захисту суд відноситься критично, оскільки останні є родичами ОСОБА_6 , крім того, їх показання спростовуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Доводи захисника про неповідомлення працівниками поліції причини зупинки транспортного засобу та ненадання поліцейськими доказів на місці зупинки про порушення ним правил дорожнього руху є безпідставними.

На сьогодні в Україні існує дві законні підстави для зупинки транспортного засобу:

-на підставі статті 35 Закону «Про національну поліцію» при наявності порушень ПДР;

-на блокпосту відповідно до постанов КМУ від 29.12.2021 №1455 та 29.12.2021 №1456 без наявності порушень ПДР.

В судовому засіданні доведено, що зупинка транспортного засобу була законною, оскільки це було на блокпосту під час комендантської години.

Суд вважає неспроможною позицію сторони захисту з приводу того, що відеозапис є недопустимим доказом, виходячи з наступного.

З огляду на вимоги ч.1 ст.251 КУпАП, відеозапис є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, а не обов`язковим

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, застосування технічних приладів фото- і кінозйомки, відеозапису та/або фіксації правопорушень, є правом, а не обов`язком поліцейського. Виключенням є лише огляд водія на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки.

Крім іншого, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №258792 від 18.09.2023; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.09.2023; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписами з портативних камер поліцейських та відеореєстратора з транспортного засобу.

В судовому засіданні не встановлено порушень під час виявлення адміністративного правопорушення та складання відповідного протоколу, які б впливали на недопустимість наданих доказів.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні, із сукупності доказів, доведено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу відносно якої складено протокол, майновий стан, ступінь вини, обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність не встановлено, і вважає, що для виправлення та перевиховання останнього доцільно застосувати стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.27, ст.40-1, ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя: І.М.Савкова