П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 рокум. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участю:

особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне

правопорушення, - ОСОБА_1 ,

захисника особи, щодо якої складено

протокол про адміністративне правопорушення, - адвоката Миролюбової О.В.,

законного представника потерпілого - ОСОБА_2 ,

захисника представника потерпілого - адвоката Шпирука В.Г.,

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання законного представника потерпілого ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження, що міститься в апеляційній скарзі та апеляційну скаргу на постанову Печерського районного суду міста Києва від 20 березня 2023 року стосовно

ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Як указано в постанові, відповідно до протоколу серії ВАБ № 892438 від 01.02.2023, 21.12.2022 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру по відношенню до свого пасинка малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: кричав, принижував його честь та гідність, нецензурно виражався, взяв дитину за вухо, кинув на ліжко тричі вдарив головою об ліжко, чим завдав фізичного болю та психологічних страждань.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням законний представник потерпілого ОСОБА_2 в апеляційній скарзі першочергово поставив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, який пропущений з поважних причин, оскільки копія постанов отримана лише 07.04.2023, про що свідчить розписка, яка є в матеріалах справи

Що стосується постанови суду першої інстанції, то законний представник потерпілого ОСОБА_2 просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати до нього відповідне адміністративне стягнення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 вказує, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню через порушення судом норм матеріального та процесуального права під час його ухвалення.

Звертає увагу, що довідка ТОВ «АШ БІ МЕДІКАЛ», надана лікарем ОСОБА_4 на підтвердження стресового розладу у ОСОБА_3 , однак, на думку суду висновки лікаря, що проводив огляд та видав довідку, можуть бути упередженими та необ`єктивними через те, що директором ТОВ «АШ БІ МЕДЇКАЛ» є законний представник потерпілого - ОСОБА_2 , разом з тим, відзначає, що вказані аргументи носять надуманий характер та не підтверджуються жодним доказом, крім того, законом не встановлено будь-яких обмежень при виборі лікаря особою, яка до нього звертається, лікар у своїй діяльності керується протоколами МОЗ України, а керівництво медичного закладу не має впливу на його висновки.

Звертає увагу, що на думку суду лист від соціальної служби Печерської районної у м. Києві державної адміністрації про надання соціальних послуг (п`яти індивідуальних психологічних консультацій для ОСОБА_2 , однієї сімейної консультації для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є висновком лікаря-психолога на підставі якого безумовно можна було стверджувати про вчинення відносно дитини домашнього насильства, водночас, очевидно, що вказаний документ свідчить про наявність проблем з психологічним здоров`ям потерпілого, з огляду на його пояснення, цим проблемам передував акт насильства зі сторони вітчима, вказаний лист прямо вказує на наявність психологічної шкоди, яка була заподіяна дитині.

Разом із тим, в частині спричинення ОСОБА_1 фізичного болю та нанесення побоїв, судом не було надано оцінки поясненням постраждалої від домашнього насильства особи - ОСОБА_3 , його матері - ОСОБА_2 , так само судом не надано оцінки поясненням ОСОБА_1 від 01.02.2023, який прямо вказує про незадовільний свій психологічний стан та постійній сімейні сварки, він визнає той факт, що він насильно всадив ОСОБА_3 на ліжко та накричав на нього.

У матеріалах справи є також заява ОСОБА_1 від 25.01.2023 на ім`я начальника Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві Державної адміністрації у якій ОСОБА_1 зазначає, що 21.12.2022 він всадив ОСОБА_5 на ліжко та почав підвищеним голосом казати йому, що він не правий.

Судом також не надано оцінку тому, що ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_3 вже вчиняв домашнє насильство раніше, так, відповідно до матеріалів справи - пояснень постраждалої сторони, рапортів працівників поліції - 07.12.2022 ОСОБА_1 було спричинено фізичну та психологічну шкоду ОСОБА_3 у зв`язку з чим його було притягнуто до відповідальності та складено протокол про адміністративне правопорушення.

07.03.2023 за вказаним фактом постановою Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/206/23-п ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах захисника Миролюбової О.В. які заперечували проти задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводів апеляційної скарги, пояснення законного представника потерпілого ОСОБА_2 , яка просила задовольнити клопотання про поновлення строку та пояснення її захисника Шпирука В.Г. який наполягав на задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, слід дійти наступних висновків.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На виконання вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду, орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання щодо належного сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як регламентують положення ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Дані вимоги закону під час судового провадження справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції у повній мірі не дотримані.

Так, зі змісту постанови випливає, що ОСОБА_2 судовому засіданні присутня не була, її інтереси на підставі доручення про надання безоплатної вторинної допомоги представляла адвокат Вожакіна Т.В. ( а.с. 55).

На виконання вимог ст. 285 КУпАП адвокату Вожакіній Т.В. 03.04.2023 було надіслано постанову Печерського районного суду міста Києва від 20.03.2023 на електронну поштову адресу (а.с. 58).

Разом з тим, не видно з матеріалів справи виконання судом вимог ст. 285 КУпАП щодо направлення копії постанови Печерського районного суду міста Києва від 20.03.2023 законному представнику потерпілого ОСОБА_2

Між іншим, згідно довідки виданої ОСОБА_2 . Правобережним київським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги вбачається, що повноваження та довіреність на ім`я ОСОБА_6 припинились в день винесення постанови Печерського районного суду міста Києва по справі № 757/7214/23-ц, а саме 20.03.2023.

У свою чергу, після того, як 07.04.2023 ОСОБА_2 отримала повний текст рішення суду, Центром було видано доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 16.04.2023 за №04-0008622 за зверненням щодо складання апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду міста Києва по справі №757/7214/23 (а.с. 122).

За викладеним та тим, що лише 07.04.2023 ОСОБА_2 була отримана копія постанови, а подана апеляційна скарга - 17.04.2023 (а.с. 59), слід дійти висновку про необхідність задоволення її клопотання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 20.03.2023 стосовно ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанцій розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані судом доведеними, за доводами, означеними в апеляційній скарзі, на виконання вимог ст. 294 КУпАП.

Згідно положенням ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, нормою ст. 280 КУпАП регламентовано, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про закриття провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Так, згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ №892438 від 01.02.2023, 21.12.2022 року за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру по відношенню до свого пасинка малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: кричав, принижував його честь та гідність, нецензурно виражався, взяв дитину за вухо, кинув на ліжко тричі вдарив головою об ліжко, чим завдав фізичного болю та психологічних страждань (а.с. 1).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив наступне.

На момент складання протоколу з ОСОБА_2 були офіційно в шлюбі.

Із ОСОБА_3 був словесний конфлікт, після на цьому фоні був конфлікт з ОСОБА_2 , після чого остання сказала зібрати речі та піти з квартири.

На наступний день ОСОБА_2 та ОСОБА_3 приїхали до нього- ОСОБА_1 на роботу та просили вибачення за ситуацію, яка виникла.

Ще у березні 2023 було розірвано шлюб, після чого залишилися особисті не вирішені питання.

Дослідивши результати огляду пацієнта ОСОБА_3 , який видано лікарем ТОВ «АШ БІ МЕДІКАЛ» - ОСОБА_4 на підтвердження у останнього стресового розладу суд не бере до уваги оскільки із відкритих джерел інформації вбачається, що ОСОБА_2 - мати малолітнього ОСОБА_3 , є директором вказаного Товариства, що суперечить її приватним інтересам та її службовими повноваженнями, що могло вплинути на об`єктивність або неупередженість щодо висновків, зроблених за результатами огляду пацієнта лікарем ТОВ «АШ БІ МЕДІКАЛ».

Окрім того, поставлений діагноз не відображає причинно-наслідковий зв`язок із подіями, за фактом яких складено протокол про адміністративне правопорушення.

Також, дослідивши листа від соціальної служби Печерської районної у м. Києві державної адміністрації про надання соціальних послуг, а саме п`яти індивідуальних психологічних консультацій для ОСОБА_2 , однієї сімейної консультації для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки вказана інформація не розкриває суті наданих соціальних послуг, не є висновком лікаря-психолога, на підставі якого безумовно можна було б стверджувати про вчинення відносно дитини домашнього насильства, а тому не являється належним та допустимим доказом того, що ОСОБА_1 вчинив психологічне та фізичне насильство проти малолітнього ОСОБА_3 .

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 26.06.2022 дійсно виник словесний конфлікт, який в послідуючому переріс в конфлікт з ОСОБА_2 .

В подальшому, те, що конфлікт супроводжувався написанням заяви ОСОБА_2 , автоматично не утворює склад правопорушення у виді домашнього насильства психологічного характеру.

Інших будь-яких доказів щоб свідчили про вчинення дій ОСОБА_7 , які за змістом п. 3 ст. 1 ЗаконуУкраїни "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 № 2229-VІІІ, з послідуючими змінами, та диспозиції ч. 1 ст. 173-2КУпАП. могли бути розцінити як домашнє насильство, в матеріалах справи не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, яке, у відповідності з даною статтею, проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Отже, проаналізувавши всі докази у провадженні у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов ґрунтовного висновку про відсутність доказів винуватості ОСОБА_7 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На правильність даних висновків не може вплинути постанова Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/206/23-п ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - оскільки вказана постанова суду не має преюдиційного значення для судових інстанцій при розгляді справи за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , в порядку КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції у досліджуваному провадженні, - не встановлено.

За викладеним, апеляційна скарга законного представника потерпілого ОСОБА_2 - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання законного представника потерпілого ОСОБА_2 задовольнити та поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 20 березня 2023 року стосовно ОСОБА_1 .

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 20 березня 2023 року, якою провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу законного представника потерпілого ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О. Балацька