Єдиний унікальний номер 722/245/23
Номер провадження 3/722/113/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Унгуряна С.В.

при секретарі Козак А.В.

з участю захисника Радамовського М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від начальника відділення поліції №1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 311561 вбачається, що ОСОБА_1 20.01.2023 року о 00 год. 41 хв., керував транспортним засобом марки «Honda Dio» без державного номерного знаку по вул. Головна,63, в с.Вашківці з ознаками стану алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, однак на вимогу працівника поліції категорично відмовився від проходження в установленому законом порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України. Від керування водій відсторонений шляхом передачі керування іншому водієві.

У судовому засіданні адвокат Радамовський М.М. та його підзахисний ОСОБА_1 , підтримали подане до суду клопотання та просили закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_1 пояснив, що 19.01.2023 року відпочивав у барі, який знаходиться в с.Вашківці Дністровського району Чернівецької області. Після того, як заклад закрився приблизно о 00 год. 00 хв. він зателефонував до свого кума ОСОБА_2 та попросив його забрати та відвезти додому, оскільки він проживав в іншому кінці села і вже була комендантська година. Кум приїхав до бару на належному йому транспортному засобі марки «Viper» синього кольору, приблизно о 00 год. 30 хв. та вони разом поїхали в сторону дому. По дорозі ще здалеку вони побачили, що рухалась поліцейська машина з увімкненими проблисковими маячками. Оскільки вже була пізня година, діяла комендантська година, вони налякавшись відповідальності вирішили втекти. Він побіг в сторону поліцейського і там його зупинили, кум побіг в іншу сторону. Він повідомляв працівникам поліції, що вживав алкогольні напої, однак не керував транспортним засобом, однак вони всеодно на нього оформили протокол.

Свідок ОСОБА_3 повідомив, що 19.01.2023 року близько 00 год. до нього зателефонував його кум ОСОБА_1 та попросив відвезти його додому, оскільки він перебував в кафе, а проживав на краю селі і не встигав повернутись до комендантської години. Свідок одразу направився на належному йому транспортному засобі марки «Viper» синього кольору, до місця де знаходився його кум та забравши його, вони поїхали в напрямку місця проживання ОСОБА_1 . В цей час свідок помітив, що їм назустріч рухається поліцейська машина, яка увімкнула проблискові маячки, а тому вони налякались що порушили комендантську годину, що заборонено законом та вирішили покинути скутер та втекти з місця.

Під час допиту в якості свідка інспектор СРПП ОСОБА_4 пояснив, 19.01.2023 року патрулюючи вулицями с.Вашківці Дністровського району в період комендантської години зі своїм напарником ОСОБА_5 , по вул.Головній було виявлено, що їм на зустріч рухається транспортний засіб марки «Honda Dio» без д.н.з. НОМЕР_1 увімкнув проблискові маячки і в цей момент побачили, що ОСОБА_1 кидав свій транспортний засіб і пробіг повз них, однак його напарник ОСОБА_5 наздогнав його. Відстань від місця де водій покинув скутер і патрульним автомобілем була приблизно 15-20 метрів. Після цього інспектор запропонував водію пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, однак ОСОБА_1 відмовився та повідомляв, що не керував даним транспортом та що його віз його кум, однак інспектор поряд з ОСОБА_1 інших осіб на місці події не бачив. Після цього інспектор оформив протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Інспектор підтвердив, що на відеореєстраторі не зафіксовано, що саме ОСОБА_1 керував даним транспортним засобом, оскільки подія відбувалась в темну пору доби, а також на неосвітленій вулиці, однак він стверджує що він особисто бачив, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом і, кинувши його, почав втікати.

Під час допиту в якості свідка інспектор СРПП ОСОБА_5 пояснив, що 19.01.2023 року близько 00 год., рухаючись в службовому автомобілі разом із інспектором СРПП ОСОБА_4 по вул. Головній в с.Вашківці Дністровського району Чернівецької області зі сторони с.Шишківці, помітили як з повороту, біля якого розташований бар, виїхав транспортний засіб а саме сірий скутер. Він рухався в їхню сторону та, помітивши патрульний автомобіль, виїхали на зустрічну смугу дороги. В цей час вони увімкнули маячки червоно-синього кольору та після цього скутер одразу з`їхав в кювет та з нього випав водій і побіг в їхню сторону. Інспектор направився наздоганяти водія, однак той майже одразу зупинився. З ним на транспортному засобі та поряд з ним не було інших осіб. Інспектор не бачив чітко як ОСОБА_1 керував даним транспортним засобом, оскільки це була темна пора доби, а також засвічували фари скутера, який виїхав їм на зустрічну частину дороги, однак він чітко бачив, як ОСОБА_1 випадав з скутера та інших сторонніх осіб поряд з ним в той момент він не помітив. Під час складання протоколу ОСОБА_1 повідомляв, що дійсно вживав алкогольні напої того вечора, однак категорично заперечував факт керування зазначеним транспортним засобом.

З`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення свідків, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При цьому, відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

Згідно Загальних положень ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водійповинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №311561 від 20.01.2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 20.01.2023 року о 00 год. 41 хв., керував транспортним засобом марки «Honda Dio» без державного номерного знаку по вул. Головна,63, с.Вашківці з ознаками стану алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився.

Однак, відомостями, які містяться у доданому до матеріалів справи відеозаписі від 20.01.2023 року, не підтверджується факт керування транспортним засобом - скутером марки «Honda Dio», саме ОСОБА_1 . Натомість, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 взагалі не перебуває на транспортному засобі, а пробігає в цей час повз службовий автомобіль поліцейських. При цьому, на відеореєстраторі зафіксовано, що разом із ОСОБА_1 , поряд з вказаним транспортним засобом перебуває ще одна особа, яка також покинула місце пригоди в невідомому напрямку, що позбавляє суд можливості встановити хто саме керував скутером.

При цьому факт керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом спростовується насамперед вищезазначеним відеозаписом, на якому він одразу ж повідомив працівників поліції, що він не є водієм, його поясненнями у суді, які узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_3 , який зазначив, що саме він керував транспортним засобом, а ОСОБА_1 перебував в якості пасажира.

Суд не бере до уваги показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , оскільки вони є поліцейськими, тобто зацікавленими особами, і їхні свідчення не є належним та допустимим доказом по справі, такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловленою в постанові від 20 травня 2020 року по справі № 524/5741/16-а (провадження № К/9901/33786/18).

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Інші докази, які б достовірно підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в матеріалах справи відсутні.

Оскільки належними і допустимими доказами не доведено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд вважає, що він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим його дії не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, з огляду на досліджені докази, суд приходить до переконання, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 відсутній.

При цьому слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє достатніми для досягнення поставленої мети, суд не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти росії» («Malofeyeva v. russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти росії» («Karelin v. russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, суд вважає, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Керуючись ст.ст.9, 130, 247, 251, 252, 256, 283, 284, 287 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя С.В.Унгурян