КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №362/5198/23 Головуючий у І інстанції Дорошенко В.М.
Провадження №33/824/5603/2023 Доповідач Ковальська В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Ковальська В.В., розглянувши за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та захисника Кубрака Ю.І. у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника Кубрака Ю.І. на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2023 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з постановою судді, 10 серпня 2023 року о 17 годині 16 хвилин в смт. Глеваха Фастівського району Київської області по вул. Тимошенка водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 210700-20, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився

В апеляційній скарзі захисник Кубрак Ю.І. просить скасувати постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2023 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Захисник вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального та матеріального права при розгляді адміністративного протоколу серії ААД № 333729 від 10 серпня 2023 року.

Так, на думку захисника, оглянутим у судовому засіданні відеозаписом не підтверджуються вказані у протоколі серії ААД № 333729 від 10 серпня 2023 року обставини, а саме: керування ОСОБА_2 10 серпня 2023 саме о 17 годині 16 хвилин в смт. Глеваха по вул. Пимоненка автомобілем ВАЗ - 210700-20», д.н.з. НОМЕР_1 .

Апелянт звертає увагу на те, що на відеозаписі міститься дата та час початок та закінчення безперервного відеозапису який починається о 15 годині 38 хвилин та закінчується о 16 годині 34 хвилині.

З приводу розбіжності щодо часу, зазначеного в протоколі та на відеозаписі, працівник поліції в судовому засіданні припустив, що інший час на відеозаписі події міг бути зумовлений технічним збоєм технічного засобу, який до того розрядився і конкретизував, що не займається налаштуванням технічного засобу, оскільки за це відповідає інший працівник, але жодних доказів на підтвердження цього поліцейський до суду не надав.

Окрім того, апелянт вважає, що суд першої інстанції при розгляді протоколу взяв на себе функцію обвинувачення, конкретизувавши суть обвинувачення в порушення прав на захист та принципу рівності сторін процесу (ст. 129 Конституції України), в порушення ст. 62 Конституції України переклав обов`язок доказування на сторону захисту, а саме не перебування у статусі водія ОСОБА_2 о 17 годині 16 хвилин 10 серпня 2023 року, хоча цей обов`язок доказування покладається на орган (особу), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини у розумінні ст. 62 Конституції, оскільки всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, апелянт вказує на те, що додані до протоколу докази не підтверджують поза розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративні правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2023 року, про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративні правопорушення серії ААД № 333729 від 10 серпня 2023 року, актом огляду на стан наркотичного сп`яніння, направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_2 до КНП "Васильківська БЛІЛ" ВМР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапортом поліцейського Сараса Ю.М. від 10 серпня 2023 року, розпискою ОСОБА_5 , копією постанови серії БАБ №433575, відеозаписом з бодікамери поліцейського.

З наведених документів убачається, що 10 серпня 2023 року в смт. Глеваха Фастівського району Київської області по вул. Тимошенка працівники поліції під`їхали до автомобіля ВАЗ 210700-20, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_2 під час руху порушив вимоги п. 2.3.8 ПДР України, оскільки рухався з не пристебнутим паском безпеки.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що коли працівники поліції підішли до автомобіля, то ОСОБА_2 перебував на місці водія, автомобіль стояв на обочині з ввімкненим двигуном, у розмові з працівникам поліції ОСОБА_2 повідомляв, що їхав до хрещеної, не заперечував порушення ним вимог правил щодо користування паском безпеки.

За порушення вимог п. 2.3.8 ПДР України щодо водія автомобіля ВАЗ 210700-20, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу було винесено постанову серії БАБ №433575 від 10 серпня 2023 року.

Отже, сукупністю наведених доказів підтверджується, що ОСОБА_2 10 серпня 2023 року у смт. Глеваха Фастівського району Київської області по вул. Тимошенка керував автомобілем ВАЗ 210700-20, д.н.з. НОМЕР_1 , тому доводи апеляційної скарги про відсутність доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом є безпідставними.

Щодо твердження в апеляції захисника про те, що зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення час вчинення адміністративного правопорушення не співпадає з часом, зафіксованим на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, то воно є слушним.

Проте розбіжність у часі вчинення правопорушення та часі, зафіксованому на відеозапису з нагрудної камери поліцейського була предметом перевірки в суді першої інстанції та постанові судді викладені відповідні висновки з цього питання.

Так, в оскаржуваній постанові судді вважається доведеною та обставина, що правопорушення було вчинено 10 серпня 023 року о 17 годині 16 хвилин.

Відеозапис з нагрудної камери поліцейського, датований 10 серпня 2023 року, починається о 15 годині 38 хвилин у салоні патрульної машини поліції, коли поліцейські під`їжджають до зупиненого ними автомобіля, за кермом якого був ОСОБА_2 , отже згідно з відеозаписом керування транспортним засобом у даному випадку мало місце до 15.38.

Також з відеозапису убачається, що поліцейські вперше запропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння о 15 годині 58 хвилин, а потім повторно - о 16 годині 08 хвилин.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_6 повідомив, що він складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та зазначив, що у протоколі він вказав фактичний час зупинки автомобіля та час складання протоколу, а розбіжність у часі, зазначеному у протоколі та на відеозаписах з нагрудної камери поліцейського міг бути зумовлений збоєм технічного засобу, налаштуванням якого займається інший працівник.

В оскаржуваній постанові судді районного суду зазначено, що розбіжність у часі, зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення та на відеозаписах з нагрудної камери поліцейського, не спростовує факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом 10 серпня 2023 року у місці, зазначеному у протоколі, та факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При цьому суддя районного суду послався на те, що сторона захисту не оспорювала в судовому засіданні того, що на відеозапису зафіксовано ОСОБА_2 та обставини, за яких від відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу поліцейського.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що на місці зупинки транспортного засобу працівник поліції виніс постанову за порушення ОСОБА_2 вимог ПДР України щодо користування паском безпеки.

У постанові серії БАБ №433575 від 10 серпня 2023 року про скоєння ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, зазначено, що вона винесена о 17 годині 45 хвилин, що опосередковано може свідчити про правильність часу вчинення правопорушення, вказаного у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складеному 10 серпня 2023 року о 17 годині 50 хвилин.

Отже, висновок, викладений у постанові судді районного суду про те, що розбіжність у часі вчинення правопорушення, вказаному у протоколі про адміністративне правопорушення та часі, зафіксованому на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, не спростовує обставин, за яких ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу поліцейського, є обґрунтованим.

При цьому оцінка у постанові судді районного суду обставин щодо часу вчинення правопорушення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення, не свідчить про те, що суддя районного суду перебрав на себе функцію обвинувачення, як це трактує в апеляції захисник.

Зокрема, у своїй постанові суддя районного суду не конкретизував обставин щодо часу вчинення ОСОБА_2 правопорушення, оскільки визнав доведеним час вчинення правопорушення, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також за змістом постанови судді районного суду не можна категорично стверджувати про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом о 17 годині 16 хвилин 10 серпня 2023 року, що заперечується в апеляційній скарзі захисника.

За граматичним та логічним тлумаченням обставин вчинення адміністративного правопорушення, викладених у постанові судді районного суду, можна дійти до висновку про те, що у постанові судді зазначено не час керування ОСОБА_2 автомобілем, а час, коли він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Зокрема, в оскаржуваній постанові судді обставини вчинення правопорушення викладені одним реченням, граматична конструкція якого починається із зазначення часу вчинення правопорушення: 10.08.2023 року о 17:16 та завершується посиланням на те, що ОСОБА_2 , в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно з постановою судді ОСОБА_2 притягнутий до відповідальності не за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а за відмову особи, яка керує транспортним засобом, відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При цьому наявними у справі доказами підтверджується невиконання водієм ОСОБА_2 вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому суддя апеляційного суду не приймає до уваги доводи апеляційної скарги захисника про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Суддя апеляційного суду вважає, що у цій праві немає сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які згідно з вимогами ст. 62 Конституції України підлягали б тлумаченню на користь особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, тому відповідні доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Також, на думку судді апеляційного суду є безпідставними і доводи апеляційної скарги захисника про порушення права на захист особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності та принципу рівності сторін процесу (ст. 129 Конституції України).

Так, з матеріалів справи убачається, що сам ОСОБА_2 в судове засідання суду першої інстанції не з`явився та за відсутності його клопотання про відкладення розгляду справи, справа була розглянута без його участі, що не є порушенням прав особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні суду першої інстанції брав участь захисник ОСОБА_2 - адвокатКубрак Ю.І., який не був обмеженим в його правах, передбачених законом, оскільки захисник давав пояснення по суті обставин вчинення адміністративного правопорушення, заявляв клопотання про виклик свідка, яке було задоволено суддею, а також звертався до суду з іншими заявами та клопотаннями, які були розглянуті суддею у встановленому законом порядку, тобто захисник не був обмеженим у процесуальних правах, передбачених ст. 271 КУпАП, за будь-якими ознаками, які б свідчили про порушення принципу рівності перед законом і судом.

При розгляді справи відносно ОСОБА_2 суддя районного суду всебічно повно і об`єктивно з`ясував всі обставини справи та належним чином оцінив всі докази, тобто дотримався вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП.

Постанова судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_2 відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП, а тому суддя апеляційного суду, вважаючи постанову законною і обґрунтованою, не убачає підстав для її скасування.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2023 року про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Кубрака Ю.І. - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська