Тарутинський районний суд Одеської області
_____________________________________________________________________________________
Справа № 514/1647/23
Провадження по справі № 3-зв/514/1/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді - Тончевої Н.М.,

за участю секретаря - Георгієвій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Тарутине в режимі відеоконференції за участю адвоката Каланжова В.І. заяву сторони захисту адвоката Каланжова Владислава Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Тарутинського районного суду Одеської області Кравченка Петра Анатолійовича у розгляді адміністративних матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178-18 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Тарутинського районного суду Одеської області Кравченка П.А. перебувають матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

08 листопада 2023 року через систему "Електронний суд" адвокатом Каланжовим В.І. подано заяву про відвід судді Кравченка П.А. у розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .. Підставами для задоволення відводу вказує на те, що суддею Кравченко П.А. 31.10.2023 року було притягнуто до адміністративної відповідальності гр-н ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є іншими фігурантами при вчиненні адміністративного правопорушення за яке притягується наразі ОСОБА_1 та які об`єднані одними й тими доказами, а отже вважає, що позиція судді Кравченка П.А., як головуючого у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вочевидь буде збігатись з його позицією по справам відносно гр-н ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Каланжов В.І. в судовому засіданні підтримав заяву про відвід, посилаючись на обставини, які в ній викладені.

Дослідивши заяву про відвід, вислухавши заявника суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення № 34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Норми Кримінального процесуального кодексу України передбачають підстави за яких може бути заявлено відвід судді, який бере участь у кримінальному провадженні. А тому, в даному випадку слід застосовувати аналогію права та застосувати норми КПК України при розгляді клопотання адвоката Каланжова В.І., який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді у адміністративній справі.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року у справі № 5-15п12).

Так, відповідно до ст. 75 КПК України обставинами, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні є: 1) слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. 2) у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Перелік підстав для відводу судді, передбачений ст.75 та ст.76 КПК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, відповідно до поданої заяви про відвід судді захисник Каланжов В.І. посилається на те, що суддею Кравченко П.А. було притягнуто до адміністративної відповідальності гр-н ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є іншими фігурантами при вчиненні адміністративного правопорушення за яке притягується ОСОБА_1 та які об`єднані одними й тими доказами, а отже вважає, що позиція судді Кравченка П.А., як головуючого у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вочевидь буде збігатись з його позицією по справам відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..

Розглядаючи обставини, які викладені захисником Каланжовим В.І. у заяві про відвід, вбачається, що вони зводяться до оцінки дій судді під час розгляду справ про адміністративне правопорушення відносно гр-н ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які разом з ОСОБА_1 є фігурантами однієї події. При цьому, заявник не посилається на те, що суддею учинено дії, які не відносяться до повноважень суду (дискреції судді) на цій стадїі, як і допущення недозволеної поведінки чи зовнішній прояв упередженого ставлення до однієї зі сторін.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що обставини, зазначені в заяві як підстави для відводу, не можуть викликати сумнів в неупередженості судді.

Окрім того, незгода сторони з процесуальними рішеннями та діями судді в інших справах не може бути підставою для відводу, а є приводом для апеляційного оскарження рішення, яке буде ухвалено суддею тільки в нарадчій кімнаті, відтак, заява про відвід головуючому у справі судді є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 8 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 283, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви сторони захисту адвоката Каланжова Владислава Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Тарутинського районного суду Одеської області Кравченка Петра Анатолійовича у розгляді адміністративних матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178-18 КУпАП - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.М. Тончева