Справа № 303/2210/23
Провадження № 33/4806/311/23
ЗАКАРПАТСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

про повернення апеляційної скарги

25.04.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув клопотання захисника-адвоката Зареви І. І. в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.04.2023.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього з урахуванням положень ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 05 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 517314 від 10.03.2023 та постанови судді від 03.04.2023 вбачається, що 10.03.2023 о 22 год 14 хв, ОСОБА_1 в м. Мукачеві по вул. Валенберга, біля буд. 18, керував транспортним засобом марки «BMW 118 D», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимогу п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 517315 від 10.03.2023 та постанови судді від 03.04.2023 вбачається, що 10.03.2023 о 22 годі 14 хв, ОСОБА_1 в м. Мукачеві по вул. Валенберга, біля буд. 18, керував транспортним засобом марки «BMW 118 D», н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом відповідної категорії, вчинивши дане правопорушення повторно протягом року, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.

На постанову судді захисник-адвокат Зарева І. І. 20.04.2023 подав безпосередньо до суду першої інстанції апеляційну скаргу, у якій ставить питання про скасування постанови від 03.04.2023 щодо ОСОБА_1 та закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Одночасно захисником порушено питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді. Клопотання про поновлення строку на оскарження постанови судді мотивовано тим, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 , а копію постанови він, як захисник, отримав тільки 12.04.2023.

-2-

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що в задоволенні клопотання захисника-адвоката Зареви І. І. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 та його захисником-адвокатом Заревою І. І., протягом встановленого законом часу на подання апеляційної скарги, зазначена постанова у встановленому законом порядку не оскаржувалась, об`єктивними поважними причинами це не обумовлено і в апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення цього строку, щодо наявності таких причин, дані відсутні.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова судді постановлена 03.04.2023 за відсутності ОСОБА_1 , який був належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку СМС-повідомлення, яке ОСОБА_1 отримав завчасно 21.03.2023 (а. с. 32). Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 не виявив бажання брати участь у розгляді справи, таким чином реалізувавши право на захист своїх інтересів.

За наведених обставин, судом першої інстанції в повній мірі було забезпечено реалізацію ОСОБА_1 права на захист, оскільки йому було відомо про факт складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення, дату, час та місце розгляду судом цих протоколів та надано достатньо часу (з дати складання протоколів до дати розгляду цієї справи по суті), для надання обґрунтованих пояснень та заперечень на вказані протоколи про адміністративні правопорушення.

Проте, ОСОБА_1 не виявив бажання брати участь у розгляді справи, реалізувавши таким чином право на захист своїх інтересів, в свою чергу захисник, з яким ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги, ще в межах строку на апеляційне оскарження, без поважних причин не оскаржив в установлений законом строк постанову суду про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності.

При цьому, апеляційний суд враховує, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Можливість поновлення строку на апеляційне оскарження закон пов`язує з тим чи обставини, внаслідок яких скаргу подано несвоєчасно, залежали від волі ініціатора перегляду і чи пов`язані вони з дійсно істотними перешкодами/труднощами, що унеможливили або ускладнили своєчасне звернення до суду.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

-3-

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, початком строку на апеляційне оскарження постанови судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.04.2023, є день її проголошення, а не отримання її копії, і будь-яких підстав вважати, що такий строк захисником та ОСОБА_1 пропущено з поважних причин немає. З цих же підстав, наведене у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження посилання на отримання 12.04.2023 копії оскаржуваної постанови, як на причину пропуску строку на оскарження, є необґрунтованим, тим більше, що наявність у справі довідки про повідомлення ОСОБА_1 в телефонному режимі про розгляд справи, додатково свідчать про обізнаність ОСОБА_1 про перебування у провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області справи щодо нього.

Той факт, що ОСОБА_1 не з`явившись без поважних причин на розгляд справи, призначений на 03.04.2023, не виявив бажання довідатись про прийняте рішення за наслідками розгляду справи, а очікував на отримання копії судового рішення поштою, не може бути враховано у даному випадку, як наявність поважної причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Поряд з тим, апеляційний суд враховує і те, що суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Існування інших обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження захисником не наведено.

При цьому апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) сформульовану в рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі захисника-адвоката Зареви І. І. не наведено жодних доказів та мотивів про поважність причини, які б позбавили його та ОСОБА_1 можливості оскаржити постанову судді в межах передбаченого законом строку, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення такого строку на апеляційне оскарження судового рішення від 03.04.2023.

При прийнятті рішення враховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження в справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що ОСОБА_1 та його захисником жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів клопотання про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження постанови надано не було.

Також, слід зазначити, що при розгляді клопотання про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд перевіряє тільки поважність причин пропуску строку або їх відсутність, і не може давати оцінку процесуальним діям та документам по справі або прийнятому судом рішенню.

-4-

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника-адвоката Зареви І. І. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.04.2023,- відмовити.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Зареви І. І., подану на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.04.2023, щодо ОСОБА_3 , - повернути особі, яка її подала адвокату Зареві І. І.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя