Номер провадження: 33/813/1969/23
Номер справи місцевого суду: 522/716/23
Головуючий у першій інстанції Бондар В.Я.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Лупши В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП у відкритому судовому засіданні на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2023 року року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000,0 грн та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнено з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив суд оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної постанови.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що є невідповідності інкримінованого ОСОБА_2 в протоколі про адмін. правопорушення серії АДД № 098414 диспозиції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює такий склад адміністративного правопорушення: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під виливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп?яніння чи під виливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення серії АДД № 098414 від 02.12.2022, було зазначено: « …водій керував т/з Volkswagen PHAETON д/я НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп?яніння», а не « в стані алкогольного сп?яніння», як визначено ч. 1 ст. 130 КУпАП та в п. 2.9а ПДР (обов?язки і права водіїв механічних транспортних засобів).» Таким чином, склад правопорушення, що інкримінується громадянину, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 2.5 ПДР. Отже, відповідальність водія за діяння, зазначене в протоколі, на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП на думку сторони захисту виключається. Оскільки склад зазначеного в протоколі та, відповідно, інкримінованого громадянину ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, не відповідає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто правопорушенням не являється, водій не може бути притятнутий до адміністративної відповідальності на підставі зазначеної норми. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Солом?янського районного суду міста Києва ві 15 грудня 2022 року у справі № 760/12920/22 , роздруківка якої додається. Щодо відсутності доказів керування ОСОБА_2 транспортним засобом. На відеозаписі з бодікамери поліцейського не зафіксовано рух автомобіля під керуванням ОСОБА_2 . На відеозаписі зафіксовано лише факт перебування ОСОБА_2 біля транспортного засобу і спілкування його з працівниками поліції, а також вимоги поліцейського пройти огляд на стан сп?яніння адресовані ОСОБА_2 . Слід врахувати той факт, що медичному огляду на стан сп?яніння підлатають виключно водії. Вважали, що першочерговою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є встановлення, що особа є водієм та керувала транспортним засобом. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може вважатись самостійним, беззаперечним та достатнім доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. Обставини викладені в ньому повинні бути перевірені іншими доказами, які б підтверджували винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Сторона захисту вважає, що обов?язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є саме керування транспортним засобом, а суб`єктом може бути лише водій транспортного засобу: Протокол про адміністративне правопорушення серії АДД № 098414 від 02.12.2022 року і матеріали справи, зокрема відеозаписи, не містять належних доказів того, що ОСОБА_2 при вказаних у протоколі обставинах керував та був водієм автомобіля марки Volkswagen PHAETON д/н НОМЕР_1 , а тому не був зобов`язаний проходити огляд на стан сп?яніння. Отже, за змістом закону, суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені у вину ОСОБА_2 , може бути лише особа, яка керує транспортним засобом. Відповідно п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись. Зазначали, що в матеріалах справи відсутній відеозапис з боді камер працівників поліції, який би підтверджував факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом. Є тільки дані, що ОСОБА_2 перебував в автомобілі, який не рухався. Тобто, докази керування водієм ОСОБА_2 транспортним засобом в матеріалах справи відсутні. При цьому, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності слід керуватися принципом, згідно якого винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях. Вважали, що будь-які сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь. Зазначали, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом та відповідно правомірності адресованої йому поліцейським вимоги пройти огляду на стан сп?яніння. У своєму рішенні від 08 липня 2020 року по справі № 463/1352/16-а Верховний Суд зазначив, що в силу принцишу презумпції невинуватості, який підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Приморського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2023 року у справі № 522/5244/23, Постанові Полтавського апеляційного суду від 17 жовтня 2022 року у справі № 953/22695/21, Постанові Волинського апеляційного суду від 14 лютого 2021 року у справі №65/2538/21, Постанові Київського апеляційного суду від 07 лютого 2022 року у справі № 755/11797/21, роздруківки яких додаються. Щодо порушення поліцейським Порядку направлення водія транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп?яніння, зазаначали, що з матеріалів справи вбачається, що до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2 притягнутий внаслідок відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп?яніння. Вважали, що після зупинки водія та виявлення в нього ознак алкогольного сп?яніння, співробітник патрульної поліції повинен провести огляд водія на місці зупинки. За результатами огляду співробітник поліції повинен скласти Акт огляду у двох примірниках. Один примірник надається водію. У разі незгоди водія з результатами огляду на стан наркотичного сп?яніння співробітник поліції, у будь якому випадку зобов?язаний скласти направлення на проходження огляду у медичному закладі. Та лише у разі, коли водій, після оформлення направлення на огляд у медичному закладі відмовляється від проходження огляду у медичному закладі, співробітник поліції зобов?язаний скласти протокол про адміністративне правопорушення та долучити до нього: акт огляду на місці зупинки на стан сп?яніння; направлення на проходження огляду у медичному закладі за встановленою формою. Зазначали, що в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження медичного огляду ОСОБА_2 з метою виявлення стану алкогольного сп?яніння поліцейським. Зазначали, що в матеріалах справи відсутні будь-які достовірні дані про виконання поліцейськими вимог ч.1, 7 ст. 266 КУпАП, щодо про відсторонення правопорушника від керування транспортним засобом та про передачу керування автомобілем уповноваженій ним особі, яка має посвідчення водія. Так, аналіз вказаної норми вказує, що з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія (судноводія) у стані сп?яніння, законодавством передбачена необхідність відсторонення зазначених осіб від керування транспортними засобами або суднами. А тому встановлений факт не відсторонення ОСОБА_2 працівниками поліції від керування транспортним засобом ставить під сумнів зібрані у справі докази. У зв`язчку з чим вважали, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні достатні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп?янівня при викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах. Також зазначали, що суд першої інстанції в порушення вимог КУпАП розглянув справу без участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 .. Вважали, що суд першої інстанції розглянув справу без належного повідомлення ОСОБА_2 про день та час розгляду та без його участі, що є грубим порушення порядку розгляду справи та безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови, що узгоджується з позицією апеляційного суду по аналогічним справам (справа Ле 521/759/23, Постанова Одеського апеляційного суду від 21.08.2023 року). Враховуючи вищевказане, не надані належні та допустимі докази порушення ОСОБА_2 пункту 2.5 Правил дорожнього руху, а отже, в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також склад правопорушення, що інкримінується громадянину, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 2.5 ПДР. Тобто фактично ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності на підставі припущень, без належних доказів з порушенням норм матеріального та процесуального права та без врахування презумпції невинуватості, без застосування основоположних принципів, що всі сумніви щодо дій особи тлумачаться на ї користь, а в справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності тягар доказування лежить саме на органі який виніс протокол про адміністративне правопорушення.

Учасники справи, були повідомлені належним чином, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги. В судове засідання не з`явились, що не перешкоджає апеляційному розгляду.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджена матеріалами справи та правопорушником не спростовано.

Судом апеляційної інстанції дослідивши вимоги та доводи заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження вирішено його задовольнити, через його обґрунтованість.

Апеляційний суд надаючи оцінку доводам апеляційної скарги виходить з наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №098414 від 02.12.2022 року, ОСОБА_2 02.12.2022 о 23 год. 12 хв., в м. Одесі, по вул. Пантелеймонівська кут вул. Пушкінська, керував транспортним засобом Volkswagen Phaeton, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився. Таким чином, ОСОБА_2 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Однак, на думку суду огляд відеозапису, наданого з міста події не містить беззаперечних доказів того, що ОСОБА_2 керував вищевказаним транспортним засобом та його зупинку поліцейськими. Також на відеозаписі, ОСОБА_2 був згодним пройти процедуру освідування, однак матеріали справи не містять направлення на освідування, кому було передано управління автомобілем після складення протоколу.

Тобто апеляційний суд дослідивши матеріали справи позбавлений можливості прийти до остаточного об`єктивного рішення у справі, через те, що у сукупності з вищевикладеного свідчить про неналежне оформлення матеріалів справи. Враховуючи наведене та відсутність на момент слухання справи необхідних складових складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає оскаржувану постанову прийнятою поспішно без зясування усіх елементів складу правовпорушення та за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2023 року скасувати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. Таким чином, оскільки за встановленими обставинами справи не виявляється можливим належним чином встановити, чи є належні докази управління автомобілем ОСОБА_2 в момент складення протоколу, чи отримав ОСОБА_2 направлення на освідування, кому було передано управління автомобілем після складення протоколу, апеляційний суд на підставі п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП вважає за необхідне повернути матеріали справи до органу, який склав протокол, на дооформлення метою якого є усуннення виявлених судом недоліків.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, апеляційний суд частково задовольняє апеляційну скаргу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2023 року - задовольнити.

Поновити строк ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2023 року скасувати.

Матеріали справи №522/716/23 направити до ДПП УПП в Одеській області на доопрацювання та для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 13.11.2023 року .

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький