Справа №463/7438/22
Провадження №3/463/51/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року м. Львів

Суддя Личаківського районного суду м. Львова Нор Н.В.,

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Управління Патрульної поліції у Львівській області ДППпро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, проживаючої: АДРЕСА_1 , -

за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Працівниками Управління Патрульної поліції у Львівській області ДППскладено протокол про адміністративне правопорушення про те, що громадянка ОСОБА_1 , керуючи автотранспортним засобом Пежо, д.н.з. НОМЕР_1 , 03.10.2022р. о 08 год. 45 хв. на вул. Короленка у м. Львові, не надала перевагу в русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Рено, д.н.з. НОМЕР_2 , чим спричинила технічні пошкодження обом автомобілям та порушила п.п. 16.11 ПДР України.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину у вчиненому заперечила, оскільки вона не створювала перешкод іншим автомобілям, які рухались по головній дорозі, пояснила вчинення ДТП з вини водія іншого транспортного засобу, який не зменшив швидкість та не пропустив її автомобіль.

Відповідно до вимог п. 2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

П. 16.11 ПДР України передбачено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Дорожньою обстановкою, відповідно до п. 1.10 ПДР України визнається сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Тому вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення".

З огляду на вищезазначене, вважаю, що статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому, норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- сплив встановленого законом строку.

Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, з-поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Тому вважаю, що ОСОБА_2 слід визнати винним у вчиненні правопорушення, однак в зв`язку із спливом строку накладення адміністративного стягнення слід закрити провадження по справі.

Згідно з ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що подія мала місце 03.10.2022 року. Таким чином, строк накладення адміністративного стягнення сплив 03.01.2023 року.

У відповідності до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення слід закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 247 п.7, 283, 284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження по справі закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду адміністративної справи трьохмісячного строку накладення адміністративного стягнення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через місцевий суд.

Суддя: Нор Н.В.