Справа № 204/8851/23
Провадження № 3/204/4683/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Приваліхіна А.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає по АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

13 червня 2023 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 червня 2023 року справу передано у моє провадження.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 265351 від 28 травня 2023 року зазначено, що 28 травня 2023 року о 10 годині 30 хвилин, на вул. Канатній, біля будинку № 3 у м. Дніпрі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи відповідного права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року (постанова серії ЕАС № 6737893 від 26 березня 2023 року). Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

16 серпня 2023 року на офіційну електронну адресу суду надійшло клопотання адвоката Заспенка А.А. про закриття провадження у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання зазначено, що кваліфікуючою ознакою даного правопорушення є його вчинення повторно протягом року. Натомість, вказує на те, що ОСОБА_1 категорично заперечує факт керування ним автотранспортним засобом у визначеному протоколом серії ААД № 265351 від 28 травня 2023 року місці та у вказаний час. При цьому, зазначає, що сам протокол про вчинення адміністративного правопорушення не може бути вирішальним доказом винуватості у справі, а рапорт працівника поліції не може слугувати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення в силу ст. 251 КУпАП. Разом з цим, вказує на те, що інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду не надано.

У судове засідання ОСОБА_1 та його адвокат Заспенко А.А. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Нормами ст. ст. 245, 280 КУпАП визначено, що під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Положення ч. 1 ст. 268 КУпАП, відповідно до яких визначено випадки обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не містять ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому у даному випадку участь ОСОБА_1 при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення, що складений відносно нього за ч. 5 ст. 126 КУпАП, не є обов`язковою.

У своєму рішенні у справі «Смірнов проти України» ЄСПЛ вказав, що згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду не з`явився. З огляду на те, що справа призначалася до розгляду на 12 липня 2023 року та 16 серпня 2023 року до суду останній не прибув з невідомих суду причин, що свідчить про не бажання брати участь у розгляді справи. Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким, відповідно до вимог ст. 1 КУпАП, є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Розгляд справи у розумні строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття. У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

Відтак, відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. 245 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, що уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, перелік яких визначено у ст. 255 КУпАП України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Так, приписами ч. ч. 2-4 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом ; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Так, адвокат Заспенко А.А. у клопотанні про закриття провадження у справі вказує на те, що ОСОБА_1 категорично заперечує факт керування ним 28 травня 2023 року о 10 годині 30 хвилин, на вул. Канатній, біля будинку № 3 у м. Дніпрі транспортним засобом ВАЗ 2108, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , однак суд вважає дані доводи неспроможними, з огляду на те, що будь-якого обґрунтування чи спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 265351 від 28 травня 2023 року обставин адвокат не наводить, жодних належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження своєї позиції, суду не надає.

Більш того, суд зазначає про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 265351 від 28 травня 2023 року підписаний ОСОБА_1 , який в «поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» зазначив, що такі «надам у суді», однак в судове засідання останній не з`явився, а в письмовому вигляді чи через захисника, такі суду не надав, при цьому жодних зауважень до протоколу останній у ньому не зазначив.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про те, що факт керування ОСОБА_1 28 травня 2023 року о 10 годині 30 хвилин, на вул. Канатній, біля будинку № 3 у м. Дніпрі транспортним засобом ВАЗ 2108, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , підтверджено належними, достатніми та допустимими доказами.

Разом з цим, суд зазначає про те, що не заслуговують на увагу суду також доводи адвоката Заспенка А.А. про те, що рапорт працівника поліції не може слугувати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки останній не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень виключно тоді, коли відсутні будь-які інші належні і допустимі докази, які б свідчили про вчинення особою адміністративного правопорушення, на що вказав Верховний Суд у своїй постанові від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а.

Так, із довідки ДПП УППП в Дніпропетровській області від 02 червня 2023 року (а. с. 4), що долучена до матеріалів справи вбачається, що згідно бази даних НАІС МВС України ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

При цьому, з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6737893 від 26 березня 2023 року, що долучена працівниками поліції до матеріалів справи (а. с. 3) вбачається, що 26 березня 2023 року ОСОБА_1 вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, зокрема за те, що 26 березня 2023 року о 16:09:40 на вул. Канатній, 52 у м. Дніпрі, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2108, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , він не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши фактичні обставини справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, що передбачено ч. 5 ст. 126 КУпАП, доведена та повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: обставинами, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 265351 від 28 травня 2023 року; рапортом інспектора УПП ГУНП в Дніпропетровській області Єрмакова Д. від 28 травня 2023 року; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6737893 від 26 травня 2023 року; довідкою ДПП УППП в Дніпропетровській області від 02 червня 2023 року.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини вказав, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, зазначені докази є належними, допустимими, чіткими та достатніми, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про що зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» та можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», про що зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України».

При призначенні адміністративного стягнення, враховую характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь вини правопорушника, обставини, які пом`якшують покарання та які обтяжують покарання, його майновий стан та інші вимоги ст. ст. 33-35 КУпАП.

Водночас, судом враховано п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідно до якого суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами, коли вина особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Так, відповідно до довідки ДПП УПП в Дніпропетровській області від 02 червня 2023 року (а. с. 4), відповідно до бази даних НАІС МВС України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував.

При накладенні стягнення, керуючись ст. 33 КУпАП, вважаю, що обставини правопорушення і його наслідки вказують на те, що стягнення на правопорушника повинно бути накладене у виді штрафу на користь держави, без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки він ніколи не отримував посвідчення на право керування транспортними засобами, яке відповідно до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника, в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33-36, 40-1,126, 283-285 КУпАП, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь Держави у розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму у 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом 10 днів зо дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Приваліхіна