Провадження №: 3/755/7467/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" листопада 2023 р. суддя Дніпровського районного суд м. Києва Дзюба О.А., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Дніпровського управління поліції Головного управління національної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 187 КУпАП,-

установив:

Як вбачається з даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 271198 від 04.09.2023 року, ОСОБА_1 24.08.2023 о 22 год. 14 хв. був відсутній за місцем мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , чим порушив правила адміністративного нагляду встановлені судом.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 271197 від 04.09.2023 року, ОСОБА_1 17.08.2023 не прибув на реєстрацію до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві без поважної причини.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.11.2023, матеріали адміністративної справи № 755/13265/23 (провадження № 3/755/7467/23) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КУпАП та матеріали адміністративної справи № 755/13266/23 (провадження № 3/755/7468/23) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КУпАП об`єднано в одне провадження. Об`єднаній справі присвоєно № 755/13265/23 (провадження № 3/755/7467/23).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомлено.

Заява про розгляд справи у відсутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності до суду не надходила.

Як убачається із рапортів дільничного офіцера поліції Дніпровського УП ГУНП в м. Києві Баландіної Г., складеного за результатами виконання адміністративного матеріалу, ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність явки до Дніпровського районного суду м. Києва для розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 187 КУпАП, дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти відсотків заробітку, а в разі, якщо за обставинами справи з урахуванням особи порушника застосування цих заходів буде визнано недостатнім, - адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Вирішуючи питання наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП та як наслідок можливості притягнення останнього до адміністративної відповідальності, суд звертає увагу на наступне.

Як убачається зі змісту постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30.03.2022, адміністративний нагляд щодо ОСОБА_1 встановлено терміном на один рік.

Вищевказана постанова набрала законної сили 07.04.2022.

Суд зазначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається на підставі протоколу про адміністративне правопорушення і лише в межах визначеного у ньому обсягу (обвинувачення) встановлених і зазначених у протоколі обставин та кваліфікації дій особи. Суд зауважує, що не має права самостійно збирати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, у фабулі протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 271198 від 04.09.2023 року та серії ВАВ № 271197 від 04.09.2023 року зазначено, що інкриміновані ОСОБА_1 адміністративні правопорушення мали місце 17.08.2023 та 24.08.2023, тобто в період часу після спливу визначеного постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30.03.2022 річного строку встановленого адміністративного нагляду.

Доказів щодо продовження ОСОБА_1 строку адміністративного нагляду після 07.04.2023 матеріали справи не містять.

Відповідно до приписів ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

Таким чином, оскільки доказів які б могли підтвердити вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 187 КУпАП судом не встановлено, суд не вбачає в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Згідно п 1. ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 187, 247 КУпАП, суд-

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя