КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 758/1144/22 Головуючий у суді першої інстанції: Казмиренко Л.В.,
Номер провадження: 33/824/1172/2023 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2023 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Коцюрби О.П. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 27 травня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 27 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 06 лютого 2023 року засобами поштового зв`язку подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Подільського районного суду міста Києва від 27 травня 2022 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, у якому ОСОБА_1 просить поновити пропущений нею строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 27 травня 2022 року посилаючись на те, що текст постанови суду першої інстанції їй вручено чи направлено не було, про наявність постанови дізналась 15 серпня 2022 року.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 27 травня 2022 року не підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини належить підтвердити доказами.

При цьому, чинний КУпАП не пов`язує початок перебігу строку оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення із датою вручення копії цієї постанови, на що посилається апелянт, а лише надає право клопотати про поновлення строку оскарження, якщо його пропущено з поважних причин.

Як видно з матеріалів, справу було призначено до розгляду на 27 травня 2022 року. При цьому, ОСОБА_1 була належним чином повідомлений про час та дату судового розгляду засобом телефонного зв`язку за номером телефону, вказаним ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення, про що складено відповідні довідки (а.с. 15,16).

Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 27 травня 2022 року звернулась до Подільського районного суду міста Києва із заявою про розгляд справи за її відсутності (а.с. 17).

Апеляційний суд також звертає увагу, що ОСОБА_1 була ознайомлена із складеним щодо неї протоколом про адміністративне правопорушення та повідомлена про те, що розгляд справи відбудеться у Подільському районному суді міста Києва, про що свідчать підписи ОСОБА_1 у відповідних розділах протоколу від 10 січня 2022 року.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Європейський суд з прав людини також зазначає, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Оскільки норми КУпАП не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, то такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, Постанова ВСУ від 13.07.2016 року по справі № 3-774гс16 (№ в ЄДРСРУ 58986625) так і судова практика Європейського суду з прав людини.

Тобто, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У кожному випадку суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у вказаний принцип.

В той же час, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Таким чином, ОСОБА_1 знала про складений щодо неї протокол про адміністративне правопорушення, була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак, ніяких дій, спрямованих на реалізацію своїх прав та виконання обов`язків, зокрема, щодо подачі апеляційної скарги у встановлений строк, не вчинила.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що, як видно із Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст постанови Подільського районного суду міста Києва від 27 травня 2022 року у вказаній справі оприлюднено в реєстрі 02 червня 2022 року, і з цього часу ОСОБА_1 не була позбавлена можливості ознайомитись із текстом постанови у такий спосіб.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу не вчиняла дій, спрямованих на добросовісну реалізацію її прав, посилання апелянта на те, що копію постанови вона не отримувала, є безпідставним.

Будь-яких інших обставин, які б могли свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, клопотання ОСОБА_1 не містить.

Отже, враховуючи те, щоапелянт не підтвердила поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а апеляційна скарга ОСОБА_1 подана після закінчення встановленого законом строку для її подання, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, ця скарга підлягає поверненню особі яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 27 травня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 27 травня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Коцюрба