ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м. Володимир

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Кусік І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 »,

за ст. 172-18 ч.2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ 288524 від 13 січня 2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 06.01.2022 року близько 14.30 год. в пункті пропуску «Устилуг» за адресою: м. Устилуг, вул. Левенцова, 60, вчинив порушення правил несення прикордонної служби в умовах особливого періоду (воєнного стану), а саме, перебуваючи в прикордонному наряді «Перевірка документів» в порушення вимог визначених абзацом 4 п. 20 глави 5 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 року № 1261, зареєстрованої в міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1391/27836 в частині: «Під час виконання завдань прикордонний наряд з перевірки документів зобов`язаний: … перевіряти документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон…», особисто не здійснював внесення до бази даних інформації про осіб, які перетинали державний кордон, а поклав даний обов`язок на іншого військовослужбовця з наданням свого логіну та паролю, з метою отримання практичних навичок здійснення прикордонного контролю, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-18 КУпАП.

Дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого 172-18 ч.2 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, підлягає встановленню чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з вимогами ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діянь, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого цим кодексом, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Судовий розгляд справи повинен проводитись у межах визначених у протоколі обставин про адміністративне правопорушення, який є фактичним обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Проаналізувавши суть пред`явленого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд дійшов наступного.

Диспозицією ст. 172-18 ч.2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ 288524 від 13.01.2023 року, ОСОБА_1 , не виконував вимоги Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, визначені абзацом 4 п. 20 глави 5 розділу ІІ, яка зобов`язує прикордонний наряд з перевірки документів під час виконання завдань … перевіряти документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон…, особисто не здійснював внесення до бази даних інформації про осіб, які перетинали державний кордон, а поклав даний обов`язок на іншого військовослужбовця з наданням свого логіну та паролю, з метою отримання практичних навичок здійснення прикордонного контролю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-18 КУпАП.

Положеннями абзацу 4 п. 20 глави 5 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 року № 1261, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1391/27836, визначено, що під час виконання завдань прикордонний наряд з перевірки документів зобов`язаний: перевіряти документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон (в`їжджають/виїжджають та перебувають на визначеній території), з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі, при цьому з`ясовувати наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону (в`їзду/виїзду та перебування на визначеній території.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 06.01.2022 року він особисто перевіряв документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі, при цьому з`ясовував наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особам у перетинанні державного кордону. При цьому, поруч з ним перебував підлеглий йому працівник, який в той час теж перебував у наряді та здійснював внесення даних до бази даних осіб, перевірку яких здійснив ОСОБА_1 .

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Сам протокол про адміністративні правопорушення, за відсутності інших доказів, не є, на думку суду, належним і допустимим доказом в розумінні ч.1 ст.251 КУпАП.

Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення останньою правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Таким чином, будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 порушив абзацу 4 п. 20 глави 5 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України та не здійснював перевірку документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі, чи не з`ясовував наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону, протокол та матеріали справи не містять.

Також протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ 288524 не містить норми закону, якою б встановлювалися вимоги до прикордонного наряду особисто здійснювати внесення до бази даних інформації про осіб, які перетинали державний кордон, чи заборону покладання даний обов`язку на іншого військовослужбовця з наданням свого логіну та паролю.

Підсумовуючи викладене, з урахуванням пояснень ОСОБА_1 наданих ним в суді, вивчивши та оцінивши матеріали провадження, приходжу до висновку, що будь-яких фактичних даних про те, що ОСОБА_1 , як особа, яка входить до складу наряду, в умовах особливого періоду, порушила правила несення прикордонної служби з охорони державного кордону України, матеріалами справи не доведено, а судом не встановлено. А відтак, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-18 ч.2 КУпАП ісправа підлягає закриттю на підставі статті 247 ч. 1 п. 1 КпАП України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 9, 172-18 ч.2, 247, 256, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 172-18 ч.2 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ірина КУСІК