Справа № 442/5964/23
Провадження №3/442/2231/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 листопада 2023 року суддя Дрогобицького міськрайоного суду Львівської області Хомик А.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП Головного управління патрульної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

- за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №548589 від 22.08.2023 про те, що він 22.08.2023 о 22-45 год. в м.Дрогобич по вул. В.Великого, 78/1 керував т.з. марки ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5. ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КК України.

ОСОБА_1 своєї вини не визнав. Його захисник адвокат Урдей М.Ф. подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КК України. Вказав, що як пояснив ОСОБА_1 , що він 22.08.2023 року близько 22 год.40 хв. разом із своїм товаришем ОСОБА_2 керував його автомобілем марки ВАЗ 2105 д.н.з НОМЕР_1 по вул. В.Великого в м.Дрогобичі, так як виїхав автомобілем з автомийки і їхав в сторону автозаправочної станції «WOG» для того, щоб заправити автомобіль пальним. Поблизу будинку №78/1 вул. В.Великого він побачив у дзеркало заднього виду, що їх наздоганяє поліцейський автомобіль з увімкненими проблисковими маячками. Він увімкнув сигнал правого повороту після чого, зупинив автомобіль на узбіччі дороги і увімкнув сигнал аварійної зупинки. Службовий автомобіль поліції зупинився позаду їхнього автомобіля і з нього вийшли два працівники поліції, один з яких підійшовши до них, представився, назвавши свою посаду, спеціальне звання та прізвище, однак, при цьому не назвавши причину зупинки автомобіля, зразу наказав надати йому документи на автомобіль та посвідчення водія. Він через вікно автомобіля показав своє посвідчення водія на своєму смартфоні через застосунок Дія, а його товариш ОСОБА_2 надав працівнику поліції техпаспорт на свій автомобіль та страховий поліс. Перевіривши документи, поліцейський повернув їх, після чого запитав у нього, чи вживав він спиртні напої або наркотичні засоби. На дане запитання поліцейського він відповів, що ні спиртних напоїв, ні наркотичних засобів не вживав. Тоді поліцейський запитав його, чи погоджується він пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, на що він впевнено відповів, що погоджується пройти цей огляд. Його товариш у розмові з поліцейським також підтвердив той факт, що він теж солідарно готовий пройти огляд на стан сп`яніння разом ним. Тоді поліцейський запропонував поїхати з ними в лікарню м.Стрий для проведення огляду на стан сп`яніння, на що ОСОБА_3 погодився та сів до них у поліцейський автомобіль. По дорозі в напрямку м.Стрий він спитався працівників поліції, навіщо вони його везуть у лікарню в м.Стрий, адже він є тверезим і ніяких алкогольних напоїв та наркотичних засобів не вживав, тим більше, що він від проходження на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля не відмовлявся і не відмовляється. Виїхавши за межі м.Дрогобича, поліцейський, що керував службовим автомобілем поліції, проїхавши перехрестя Героїв (шляхів Львів-Трускавець та Дрогобич-Стрий) та направляючись в сторону м.Стрия, зупинив службовий автомобіль на узбіччі дороги, після чого працівник поліції сказав, що вони його можуть відпустити назад, якщо він сам скаже, що не хоче з ними їхати в м.Стрий. У відповідь він спитався, а як він добереться звідси назад до ОСОБА_4 у такий пізній час пішки, на що поліцейський сказав, що вони його підвезуть до автомобіля. При цьому, працівники поліції умисно схиляли його до озвучення якоїсь відмови, хоча від проходження самого огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся. В подальшій розмові один із поліцейських запитав його, чи він курить, на що він відповів, що курить лише звичайні цигарки і витягнувши з кишені, показав їм свою пачку цигарок. Тоді працівники поліції стали словесно лякати його та переконувати, що куріння простих цигарок теж може показати позитивний результат, на що він відповів, що боїться їхати в лікарню, так як ніколи не знав, що куріння простих цигарок може показати позитивний результат. Після не тривалої їхньої розмови, де поліцейський ще раз сказав йому назвати своє прізвище, дату народження та місце проживання, і розвернувши службовий автомобіль, вони поїхали назад в сторону м.Дрогобича. Під`їхавши на вул. В.Великого до автомобіля, поруч якого стояв його товариш ОСОБА_2 , він вийшов з службового автомобіля поліції і направився до свого товариша. Також до його товариша ОСОБА_2 підійшов один з працівників поліції, який сфотографував собі на телефон технічний паспорт його автомобіля, після чого поліцейські сіли в свій автомобіль і поїхали геть.

Ніяких документів працівники поліції в його присутності не складали, він нічого не підписував, від керування транспортним засобом поліцейські його не відсторонювали, нічого у нього не вилучали і причину зупинки керованого ним транспортного засобу працівники поліції йому не назвали. Той факт, що він керував автомобілем згідно з вимогами ПДР і працівники поліції його не повідомили про причину зупинки керованого ним транспортного засобу, не назвали йому видимих ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння на місці його зупинки може підтвердити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (тсл. НОМЕР_2 ), який в той час знаходився у вказаному автомобілі, був свідком цих подій і який у разі необхідності може дати свідчення по даному факту, що також підтверджується відеозаписом з бодікамери працівника поліції під час зупинки автомобіля.

За таких обставин він вважає, що працівники поліції порушили його права, гарантовані йому Конституцією України, так як ніхто із працівників поліції йому його права не роз`яснювали, видимих та будь-яких інших у нього ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння, які б були підставою для проведення йому огляду на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі йому не повідомили, складання протоколу та інших процесуальних документів здійснювали без його присутності та без участі свідків. Також вказує на ряд порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 .

Проаналізувавши матеріали адміністративної справи, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

За змістом ст.252 та ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Склад правопорушення включає в себе ознаки, які об`єднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: - об`єкт адміністративного правопорушення, - об`єктивну сторону правопорушення; - суб`єкт адміністративного правопорушення; - суб`єктивну сторону правопорушення, і являють собою нерозривну єдність, і наявність яких обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і на річковому транспорті та маломірних судах.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, характеризується наявністю прямого умислу.

Суб`єктом правопорушень, передбачених частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є водії транспортних засобів.

При цьому, у випадку, коли хоча б один з елементів відсутній або ж не відповідає тим властивостям, що передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП, - указане діяння адміністративним проступком (правопорушенням) не являється.

Відповідно до статей 245,280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Згідно з вимогами ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП немає значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №548589, складеного 22 серпня 2023 року о 22 год. 58 хв., вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за те, що він керував автомобілем марки ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5. ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КК України.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбаченого, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Таким чином, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Зазначене кореспондує із позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

З оглянутого в судовому засіданні CD диска, долученого до матеріалів справи, вбачається, що на такому є три короткі відеозаписи, один з яких (відео файл «document 090160799.mp4) тривалістю 02 хв. 36 сек. - запис з бортового відеореєстратора службового автомобіля поліції в період часу з 22 год. 42 хв. 28 сек. по 22 год. 45 хв. 05 сек. 22.08.2023 року. На даному відеозаписі видно, як службовий автомобіль поліції слідує за автомобілем ВАЗ 2105 під керуванням ОСОБА_1 , який, після увімкнення проблискових маячків на службовому автомобілі що їхав позаду, зразу увімкнув правий показник повороту на своєму автомобілі, після чого з`їхав вправо на узбіччя дороги і зупинивши автомобіль, увімкнув сигнал аварійної зупинки. Отже, як видно з даного відеозапису, ОСОБА_1 під час керування автомобілем марки ВАЗ 2105, рухаючись по вул. В. Великого в м. Дрогобичі ніяких видимих порушень ПДР не допустив, що і підтверджує безпідставність зупинки даного автомобіля.

Згідно другого відеозапису, зробленого нагрудною камерою поліцейського Андруневчина О.В. (відео файл «01322 0001 A(online-vidеo-cuttcr.com)(2).mp4) з 22 год. 43 хв. 20 сек. по 22 год. 45 хв. 06 сек. тривалістю 01 хв. 44 сек. поліцейський, підійшовши до автомобіля марки ВАЗ 2105, відрекомендувався, назвавши свою посаду, спеціальне звання та прізвище, але не назвав причину зупинки автомобіля і які порушення були допущенні водієм під час керування автомобілем, а зразу наказав надати йому документи на автомобіль та посвідчення водія. Після цього працівник поліції ОСОБА_6 запитав у ОСОБА_1 , чи він вживав алкогольні напої чи наркотичні засоби, на що останній заперечив вживання алкоголю чи наркотиків. Тоді він запропонував ОСОБА_1 проїхати для проведення огляду на стан сп`яніння в медичний заклад міста Стрий, на що він впевнено погоджується.

На іншому відеозаписі зробленому працівниками поліції на невідомому записуючому пристрою (на якому не вказано ні дати ні часу здійснення відеозапису) в салоні службового автомобіля (відео файл ««document 090160798.mp4) тривалістю лише 50 сек. видно, як працівники поліції ведуть з ОСОБА_1 розмову, під час якої зазначають, що куріння цигарок також може показати позитивний результат стану сп`яніння після чого ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду, вказуючи, що він курить сигарети.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься направлення в Дрогобицьку міську лікарню №1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке виписане працівником поліції ОСОБА_7 22.08.2023 року о 22год. 50хв., однак оглянутим відеозаписом встановлено, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 поїхати для проведення огляду в Стрийську лікарню.

Для суду є незрозумілою поведінка працівників поліції в даному випадку, адже згідно пункту 7 Інструкції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення. Такою є Дрогобицька міська лікарня №1.

Також у суду викликає сумнів чому ОСОБА_1 , який погодився пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, їдучи до нього разом з поліцейськими, згодом відмовляється від проведення огляду. Пояснення поліцейських про те, що куріння цигарок призведе до позитивного тесту на стан наркотичного сп`яніння, суд розцінює як маніпуляцію з їхнього боку до спонукання відмовитись від проведення огляду на стан сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, стороною захисту 20.10.2023 року надано адвокатський запит в КНП «Дрогобицька міська лікарня №1» ДМР, на який 24.10.2023 року за №1825 надано відповідь про те, що КНП «Дрогобицька міська лікарня №1» ДМР має право проводити огляд на стан наркотичного сп`яніння та ОСОБА_3 22.08.2023 року для освідчення працівниками поліції в лікарню не доставлявся.

Також в підтвердження того, що ОСОБА_3 не є наркозалежним, не перебуває на обліку в лікаря-нарколога і ніколи за медичною допомогою з цього приводу у медичні заклади не звертався стороною захисту надаються копії довідок з медичних закладів м.Дрогобича та Дрогобицького району.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже, лише при наявності у особи, яка керувала транспортним засобом, ознак сп`яніння або перебування цієї особи в стані сп`яніння може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте, наявність такої обов`язкової умови притягнення особи до адміністративної відповідальності як перебування особи у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, не встановлено.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складений з істотними порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, а тому не може бути предметом судового розгляду, та не може бути використаний судом для встановлення моєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний встановити ряд обставин: чи було вчинене адміністративне правопорушення, винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, відповідно наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), тож суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Матеріалами справи не встановлено фактичних даних на спростування доводів особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було долучено будь яких інших доказів вчинення адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол, є необґрунтованим належним чином та він суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого такий висновок має суб`єктивний характер та не відповідає вимогам щодо його допустимості та достатності.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що у справі немає належних та допустимих доказів про те, що 22.08.2023 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, тобто вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП є недоказаною, тобто наведене свідчить про відсутність складу зазначеного правопорушення, а тому провадження у справі за статтею 130 ч.1 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.130 ч.1, 247, 276, 283, 284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя А.П. Хомик