БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/985/23
Провадження № 3/497/516/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2023 року суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли до суду 08.05.2023 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Дмитрівка, Болградського району, Одеської область, зі слів - тимчасово непрацевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 виданий 5124 від 09.07.2022р.,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.204-1 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

05.05.2023р. інспектором прикордонної служби Корнієнко Н.А. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №156643, згідно якого в цей день о 16:15 годині в міжнародному пункті пропуску "Нові-Трояни" прикордонним нарялом було виявлено гр. ОСОБА_1 який на паспортному контролі при перетинанні кордону в бік України з Республіки Молдови пред`явив паспорт, в якому відсутня відмітка про перетин кордону в бік Республіки Молдови з України, що є порушенням вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991р.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, був сповіщений належним чином про дату, час і місце розгляду протоколу з матеріалами стосовно нього, тому розгляд справи можливий за його відсутністю, що регламентовано ст.268 КУпАП, яка не містить ст.204-1ч.1 КУпАП у переліку статей, справи за якими мають розглядататися у присутності осіб, щодо яких складено протоколи про адміністративні правопорушення.

Дослідивши надані суду матеріали, вивчивши обставини скоєння правопорушення, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.204-1 КУпАП - перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктом пропуску через державний кордон України, оскільки це підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями до нього, та іншими доказами, що містяться в наданих суду матеріалах.

Так, у зв`язку з військовою агресією збройних сил росії проти Держави Україна та впровадженням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022р., що був затверджений ЗУ №2102-ІХ від 24.02.2022р., на всій території України з 24.02.2022р. введено воєнний стан строком на 30 діб, та наступними Указами Президента України, що були затверджені відповідними Законами України, строк дії воєнного стану в Україні було продовжено до 20.05.2023р. включно. Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях в разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України або її територіальній цілісності, та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод з зазначенням строку дії цих обмежень. Положеннями ч.1,ч.2ст.20 вказаного Закону - правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону, не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені ч.2ст.64 Конституції України. З 24.02.2022р., відповідно до ЗУ "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено режим воєнного стану, на період дії якого чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст.23 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", та з врахуванням Порядку здійснення мобілізаційної підготовки та мобілізації. З документами, що можуть підтверджувати обставини, які дають право на виїзд за кордон таким особам, можна ознайомитися у "Правилах перетину кордону в умовах воєнного стану окремими категоріями громадян". Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються Законом (ст.33 Конституції України). Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.6 якого визначені підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України.

З матеріалів, доданих до протоколу, вбачається, що ОСОБА_2 письмово пояснив інспектору прикордонної служби 05.05.2023р. , що він дійсно покинув територію України 26.11.2022р. у напрямку с.Дмитрівка (Україна) - ВаляПержей (Р.Молдова) поза пунктом пропуску, оскільки знав, що йому виїзд з території України заборонено, ал6е його вагітна дружина перебувала в германії і він мав бути біля неї. Тепер він повернувся, з фактом порушення ним кордону згоден.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, беручи до уваги ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність та інші вимоги ст.33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, суд дійшов висновку про наявність підстав притягнення винного до адміністративної відповідальності у виді штрафу, але в мінімальному розмірі, що передбачений санкцією ч.1ст.204-1 КУпАП, - враховуючі обставину, що пом`якшує вину, а саме: визнання вини, що буде достатнім для виховання та попередження вчиненню інших правопорушень. Накладення на правопорушника більш суворого стягнення - у виді адміністративного арешту - не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», в разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, - підлягає стягненю судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536.8 гривень.

Керуючись ст. ст. 9-11, 33, 40-1, 204-1, 221, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-1ч.1 КУпАП, та на підставі санкції цієї статті призначити йому адміністративное стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що: штраф, відповідно до ст.307 КУпАП, має бути сплачений не пізніш, ніж через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про його призначення, вноситься до установи банку України; а, в разі несплати штрафу у встановлений строк, - він стягується у подвійному розмірі разом з витратами на облік правопорушень, що визначаються Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя А.В. Кравцова.