Справа № 163/1736/23
Провадження № 3/163/771/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.

з участю секретаря Голядинець О.В.,

представника Волинської митниці Кунєвої З.Ю.,

захисника Виш А.А. в режимі відеоконференції,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0239/20500/23, про притягнення до відповідальності за ч.6 ст.481 МК України

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Респубілки Польща, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП невідомий,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), який 04 серпня 2018 року через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ввіз на територію України транспортний засіб комерційного призначення - автобус марки "MAN", реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , в режимі тимчасового ввезення в Україну на строк до 20 днів, а саме до 24.08.2018, перевищив строк тимчасового ввезення цього транспортного засобу більше ніж на 30 діб, що було виявлено 28 червня 2023 року в ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби на митному посту "Ягодин" Волинської митниці, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.6 ст.481 МК України.

На розгляд справи ОСОБА_4 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату та місце розгляду, свої права та інтереси доручив представляти захиснику Виш А.А.

Захисник Виш А.А. не заперечила проти розгляду справи за відсутності її підзахисного ОСОБА_5 , висловила свою правову позицію про відсутність в діях ОСОБА_5 складу правопорушення, яке ставиться йому в провину, повністю підтримала своє клопотання з наведених у ньому підстав, просила провадження у справі закрити.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявила, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчиненні порушення митних правил, просила накласти стягнення в межах санкції ч.6 ст.481 МК України у виді штрафу.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч.6 ст.481 МК України правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, письмовими поясненнями ОСОБА_5 з перекладом, витягами з модуля "Диспетчер зони митного контролю та Пасажирського пункту пропуску", витягами з АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби, службовою запискою інспектора митниці.

Факт ввезення 04.08.2018 ОСОБА_6 транспортного засобу - автобуса марки "MAN", реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , в митному режимі тимчасового ввезення до 20 днів стверджений протоколом про порушення митних правил, витягом з модуля "Диспетчер ЗМК та Пасажирського пункту пропуску", письмовими поясненнями ОСОБА_5 і по справі не оспорюється.

Частиною 6 статті 481 МК України встановлена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Відповідно до ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Згідно із ст.103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.108 МК України строк тимчасового ввезення товарів встановлюється митним органом у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення. Строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

Відповідно до ч.1 ст.112 МК України митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, … не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

В письмових поясненнях причиною невиконання зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу порушник назвав поломку автобуса.

З приводу цих обставин та порушення відповідного строку ОСОБА_4 до митного органу не звертався, як і з даного приводу до митниці не звертався власник транспортного засобу.

Дослідженими у справі доказами достовірно встановлено, що ввезений на територію України автобус "MAN", реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , ввозився на територію України як транспортний засіб комерційного призначення.

Покликання захисту на той факт, що інкриміноване ОСОБА_7 діяння неправильно кваліфіковане за ч. 6 ст. 481 МК України, оскільки останній був лише найманим працівником - водієм підприємства транспортно-торгових послуг " ОСОБА_8 " є неприйнятним з огляду на той факт, що ОСОБА_4 , ввіз автобус 04.08.2018 року (див. дату на договорі без перекладу), а із наданих захисником документів, а саме договору купівлі-продажу від 02.08.2018, встановлено, що вищевказаний автобус був проданий ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , тобто за два дні до ввезення на територію України цього транспортного засобу ОСОБА_11 . При цьому, з невідомих суду причин, переклад такого договору продажу в частині його дати є явно неправильним, оскільки в перекладі він датований 02.09.2018, тобто після ввезення на територію України.

Крім цього, у разі неможливості завершити тимчасове ввезення автобуса шляхом його реекспорту після закінчення транспортних операцій, для яких він був ввезений, ОСОБА_4 повинен був повідомити свого роботодавця про такі оставини, а у випадку продажу автобуса громадянину України, він повинен бути поміщений в інший митний режим, що допускається митним законодавством.

Отже, з досліджених матеріалів справи, можна зробити висновок, що автобус марки "MAN", реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , був ввезений на територію України під приводом комерційного з його умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, з метою його продажу та без мети його подальшого реекспорту.

Отже, обставин, що об`єктивно та відповідно до закону перешкоджали б ОСОБА_7 виконати зобов`язання реекспорту транспортного засобу, або ж звернення до митного органу із заявою про обставини, що унеможливлюють такий реекспорт, судом не встановлено.

Зазначене свідчить про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч.6 ст.481 МК України правопорушення і відсутність підстав для звільнення його від відповідальності.

Враховуючи доведеність вини порушника, передбачену законом санкцію та відсутність відомостей про місцезнаходження транспортного засобу, стягнення на ОСОБА_5 слід накласти у вигляді штрафу в розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки можливість стягнення з осіб, які проживають або перебувають за межами України, за рахунок майна цих осіб, що знаходиться на території України, в порядку ст.542 МК України врегульовано лише щодо постанов органу доходів і зборів, вирішення питання про долю вилучених за цим протоколом готівкових коштів, що зберігаються Волинською митницею, слід віднести до компетенції цього митного органу.

З порушника відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі.

Керуючись ст.ст.522,527,528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень.

Штраф в розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень підлягає стягненню на рахунок UA5003500 в Казначействі України (ЕАП) (, отримувач ГУК у Волин.обл/с. Вишнів, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи та інші санкції «05» Державна митна служба України»).

Вирішення питання про долю вилучених за цим протоколом готівкових коштів в сумі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень віднести до компетенції Волинської митниці в порядку виконання постанови.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу «судовий збір»).

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд Волинської області.

Повний текст постанови виготовлено 30.10.2023 року.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А.Шеремета