Справа № 307/453/23
Провадження № 3/307/160/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Гримут В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення вчинене

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянином України, передбачене ч. 2 ст. 172-18 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що з 12-ї по 20-у год., 05.02.2023, на напрямку 295 прикордонного знаку, ОСОБА_1 разом з іншою особою, неякісно організували несення служби в п/н, що виразилося у нездійсненні контролю за дотриманням режиму державного кордону, відсутності заходів щодо виявлення та припинення кримінальних та адміністративних правопорушень, протидію яким законодавством України віднесено до компетенції Державної прикордонної служби, неякісному веденні спостереження за місцевістю та призвело до порушення ДК 2 громадянами України, які були затриманні прикордонною поліцією Румунії 05.02.2023, о 12.55. год., на напрямку 295 прикордонного знаку, близько 100 метрів від державного кордону, навпроти ділянки відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Вважаю, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП виходячи з наступного.

Частиною другою статті 172-18 КУпАП України передбачено, що адміністративна відповідальність настає за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.97 року, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд погоджується з одностайною позицією семи суддів ЄСПЛ, викладеною в цьому рішенні.

Згідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Під час розгляду протоколу про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 свою вину не визнав. Показав, що де і коли невідомі особи пройшли повз місце несення ним служби встановлено не було. Під час перебування в секреті він їх не бачив.

Доказів про вчинення з боку ОСОБА_1 якихось дій пов`язаних з порушення правил несення прикордонної служби, або його недбалого ставлення до цих обов`язків матеріали справи не містять, як і доказів перетинання особами державного кордону.

Протокол про адміністративне правопорушення, витяг з розділу «Список особового складу», витяг з книги прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », копія військового квитка та наказ «Про додержання законодавства про військові адміністративні правопорушення» № 191-аг від 3 лютого 2022 року, приєднані до протоколу, не доводять наявності у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

До протоколу не додано жодного доказу, який би підтверджував факт перетину Державного кордону будь-якими особами, або факт їхнього затримання прикордонною службою Румунії.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене приходжу до висновку, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні.

За таких обставин, керуючись стст. 7, 245, 247 п. 1, 251, 280, 283 КУпАП

П О С Т А Н О В Л Я Ю:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд на протязі 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Тячівського

районного суду В.І. Гримут