Справа № 369/665/23
Провадження № 3/369/968/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13.02.2023 року м. Київ

суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Хрипун Світлана Володимирівна, розглянувши матеріали ДОП ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає АДРЕСА_1 , працює помічником вихователя дитячого садочку «Чебурашка», ІПН НОМЕР_1 ;

- за ст. 173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Встановив

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 740281 від 10.12.2022 року 10.12.2022 приблизно о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , вчинила відносно ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме дії психологічного характеру, які виражались у сварці та погрозах фізичною розправою, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явилася, свою вину не визнала, пояснила, що домашнього насильства не вчиняла. По АДРЕСА_2 вже не проживала 10.12.2022 року, але в будинку по АДРЕСА_2 живуть її неповнолітній син та чоловік. 10.12.2022 року прийшла провідати сина та чоловіка. Поки син та чоловік відлучилися, ОСОБА_1 була в кімнаті сама. В цей час прийшли 5 чоловік її родичів: свекруха з чоловіком, ОСОБА_2 з чоловіком, та її кума, яка стала переносити речі ОСОБА_1 . Левицька попросила куму ОСОБА_2 , щоб вона пішла і не чіпала її речі. Кума розбила на голові Левицької горщик сина. Будинок по АДРЕСА_2 належить на підстав чоловіку ОСОБА_1 та його сестрі ОСОБА_2 . Станом на 10.12.2022 року ОСОБА_1 не проживала в АДРЕСА_2 , а проживала АДРЕСА_3 .

Просила долучити до матеріалів справи довідки з лікарні, куди вона зверталася через отримані тілесні ушкодження, довідку та характеристику з місця роботи. Просила допитати чоловіка ОСОБА_3 .

Щодо клопотання про виклик свідка ОСОБА_3 .

Клопотання ОСОБА_1 про виклик свідка ОСОБА_3 , суд залишає без задоволення, оскільки вона не обґрунтувала необхідності виклику цього свідка, не зазначила, які пояснення вона може надати щодо обставин справи.

В судове засідання з`явилися потерпіла ОСОБА_2 , яка пояснила, що1/2 будинку по АДРЕСА_2 належить їй, інша на будинку належить її брату. Сама ОСОБА_4 в тому будинку не проживає, а проживає в іншому будинку у спільному дворі. Напередодні 10.12.2022 року просила брата ОСОБА_3 та його дружину прибрати у будинку, бо там буде проживати їх хвора мати, але вони не прибрали. 10.12.2022 року прийшла з чоловіком, кумою та іншими родичами прибирати в будинку, ОСОБА_1 вибігла зі своєї кімнати, почала всім словесно погрожувати, хто був у кімнаті, змусила ОСОБА_4 її боятися. Просить притягнути до відповідальності ОСОБА_1 .

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 740281 від 10.12.2022 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 10.12.2022 року, відповідно якого ОСОБА_2 заявила, що протягом 10 років у неї відбувається конфлікт із жінкою її брата ОСОБА_1 . Конфлікт відбувається з приводу їх з братом будинку, котрий поділено порівно по половини. Невістка поводить себе агресивно та неадекватно.;

пояснення ОСОБА_2 від 10.12.2022 року, відповідно яких вона пояснила, що протягом тривалого часу у її сім`ї відбувається домашнє насилля. Її брат близько 10-12 років залежний від алкоголю, постійно він зі своєю дружиною сваряться між собою. У неї з її братом ОСОБА_3 та його дружиною ОСОБА_1 відбувається конфлікт на фоні майнового спору, а саме: їх будинок поділено на між нею та її братом. Конфлікт стається через те, що вона хоче поселити свою матір у її частині будинку, яка належить їй. Дружина брата проти цього, постійно погрожує фізичною розправою сину ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та її чоловіку ОСОБА_6 ;

копію заяви ОСОБА_2 від 23.11.2022 року до виконавчого комітету Вишнівської міської ради;

форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства;

копію тимчасового заборонного припису;

пояснення ОСОБА_7 від 08.02.2023 року, відповідно яких вона пояснила, що під час перенесення речей з однієї кімнати в іншу несподівано увірвалася з увімкненою камерою на телефоні рідний брат її куми ОСОБА_8 і почав їм погрожувати. Через деякий час влетіла до кімнати його розлючена дружина ОСОБА_9 , вона почала їм хамити, лаятися нецензурною лайкою, а також погрожувати розправою. Вона схопила пляшку пластикову з льодом і хотіла в свідка жбурнути, однак свідок ОСОБА_7 змогла ухилитися, зачинила двері з іншого боку. Зважаючи на те, що ОСОБА_10 погроджували і хотіли нанести удар, вона мусила зателефонувати в поліцію і просити про допомогу. Після приїзду поліції ОСОБА_1 на попередження не реагувала, продовжувала погрожувати життю ОСОБА_7 ;

пояснення ОСОБА_11 від 08.02.2023 року, відповідно яких 10.12.2022 року вона, її чоловік, донька ОСОБА_2 , зять та кума доньки прийшли в її хату по АДРЕСА_2 . Невістка ОСОБА_1 була одна дома, сина ОСОБА_3 не було, дружина йому зателефонувала і він прийшов. ОСОБА_1 влаштувала сварку, погрожувала фізичною розправою, виражалася нецензурною лайкою, кидалася на куму доньки, була дуже агресивна та неадекватна. Все, що було під руками, хватала, стояла пляшка з водою, якою хотіла вдарити куму, потім з ненавистю схопила виделку, якою їсть її син. ОСОБА_1 була в неадекватному стані, говорила, що їй немає чого втрачати. Донька ОСОБА_2 звернулася за допомогою до поліції.;

пояснення ОСОБА_2 від 10.12.2022 року, відповідно яких вона прийшла з родичами перенести меблі з однієї кімнати до іншої по АДРЕСА_2 . Вдома застали ОСОБА_1 яка робила вигляд, що їх не бачить, потім почала лаятися нецензурною лайкою, кидатися на куму, погрожувати їм. Прийшов брат ОСОБА_3 став на свій телефон їх знімати та погрожувати, ОСОБА_1 періодично вривалася до її кімнати та погрожувала ОСОБА_7 . ОСОБА_1 викрикувала погрози на адресу неповнолітньому сину ОСОБА_12 ;

копію договору дарування житлового будинку та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно;

суд дійшов висновку про необхідність закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу вказаного правопорушення в діях ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 245, 256, 280 КпАП України, одним з завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи необхідно з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Аналіз наведених норм свідчить, що об`єктом правопорушень, передбачених частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року з наступними змінами та доповненнями домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Статтею 21 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Суб`єктивною стороною правопорушення є наявність вини у формі умислу.

Таким чином, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до статті 173-2 частина 1 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії, що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

При цьому, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Спостереження працівником поліції правопорушення може мати місце, однак воно має бути зафіксоване на матеріальному носії.

Проте, до Києво-Святошинського районного суду Київської області не подано жодних доказів, які б свідчили про склад скоєного ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173-2 частина 1 КУпАП,, які б підтвердили, що на відносини між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 розповсюджується дія Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року з наступними змінами та доповненнями», що ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 є суб`єктами, на яких розповсюджується дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, що ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 є родичами чи іншими особами, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання.

Також при викладенні суті адміністративного правопорушення в протоколі працівниками поліції не дотримано вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, не міститься докладного та чіткого опису об`єктивної сторони правопорушення, не зазначено обставин, що вказували б на порушення ОСОБА_1 частини першої статті 173-2 КУпАП відповідно до вимог чинного законодавства, не встановлено, чи була завдана шкода фізичному чи психологічному здоров`ю гр. ОСОБА_2 .

Сам факт звернення ОСОБА_2 до органів поліції щодо вчинення домашнього насильства без належних та допустимих доказів, що підтверджують такі дії, не є достатнім підтвердженням вчинення такого насильства

Факт сварок і непорозумінь між особами на майновому та побутовому ґрунті свідчить про наявність конфлікту між ними та не підтверджує факту вчинення ОСОБА_1 саме домашнього насильства.

Щодо твердження потерпілої ОСОБА_2 про погрози ОСОБА_1 фізичною розправою її сину та ОСОБА_7 , суд не спростовує дані твердження, проте працівниками поліції не встановлювалися дані факти та будь-які матеріали щодо вчинення ОСОБА_1 даних дій у справі відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, в яких відсутні будь-які докази вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, вважаю за необхідне закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки відсутні докази, що ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 є суб`єктами, на яких розповсюджується дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, що ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 є родичами чи іншими особами, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП , належними та допустимими доказами не доведена, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя C.В.Хрипун