Справа № 462/4981/22 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 33/811/1446/22 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Манукян Марти Андріївни на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 27 жовтня 2022 року,

встановив:

постановою Залізничного районного суду м. Львова від 27 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 11.09.2022 р. о 11:50 год. у м. Львові на вулиці Виговського, 5а, керував автомобілем марки «Skoda Felicia», номерний знак НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога № 002278 від 11.09.2022 року, порушивши п. 2.9 а Правил дорожнього руху, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із даною постановою, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Манукян М.А. подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційне оскарження, оскаржувану постанову скасувати та направити протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , на доопрацювання.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова прийнята з порушенням норми матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції безпідставно розглянуто справу без повідомлення ОСОБА_1 . Такі дії позбавили сторону захисту подати ряд клопотань на доведення своєї правової позиції та позбавили можливості ОСОБА_1 належним чином скористатись правовою допомогою.

Апелянт вказує, що в матеріалах справи відсутня повна фіксація проведення огляду ОСОБА_1 .

Стверджує, що судом не досліджено питання чи складено протокол у відповідності до вимог законодавства, а саме чи дотримано процедури залучення свідків чи відібрання у них пояснень, тому, враховуючи вище вказані недоліки протоколу, суд першої інстанції був зобов`язаний відправити на доопрацювання вище вказаний протокол.

Вказує, що судом першої інстанції не повністю досліджено матеріали справи, що, як наслідок, спричинило помилкове невстановлення відсутності події та складу адміністративного правопорушення, що, згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, має наслідком закриття провадження у справі, та обґрунтовані підстави для повернення протоколу на доопрацювання.

Вважає, що відсутні належні та допустимі докази, які б давали підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та дату розгляду апеляційної скарги, про причини неявки апеляційний суд не повідомили, тому суд, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, вважає можливим провести розгляд апеляційної скарги у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

З огляду на те, що розгляд справи проводився у відсутності ОСОБА_1 , а копію оскаржуваної постанови він отримав 28.11.2022 року, апеляційну скаргу захисник подав 05.12.2022 року, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №141255 від 11.09.2022 року, який складений особою, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, їх зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у достовірності занесених у нього даних не викликає, на час розгляду справи ніким не спростований; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 11.09.2022 року, згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння; рапортом працівника поліції від 11.09.2022 року, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення; відеозаписом з камер спостереження працівників поліції, згідно з яким ОСОБА_1 проходив медичний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, в результаті якого виявлено, що він перебуває у стані наркотичного cп`яніння.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На відеозаписі з камер спостереження працівників поліції зафіксовані всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, які підлягають доказуванню у справах про адміністративні правопорушення, а тому доводи захисника про те, що відеозапис є небезперервним, як на підставу скасування постанови суду першої інстанції, вважаю необґрунтованими.

З огляду на те, що під час огляду ОСОБА_1 здійснювався відеозапис, присутність свідків, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час вказаної дії непотрібна, а тому доводи апеляційної скарги з цього приводу є необґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушенням вимог законодавства, оскільки такий складений особою, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, їх зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у достовірності занесених у нього даних не викликає, на час розгляду справи ніким не спростований.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що, покликаючись на безпосередньо досліджені докази, суд першої інстанції всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини справи, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням вимог ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити захиснику Манукян Марті Андріївні строк на апеляційне оскарження постанови Залізничного районного суду м. Львова від 27 жовтня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Манукян Марти Андріївни - залишити без задоволення.

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 27 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Маліновська-Микич О.В.