ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2023 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., при секретарі Білоус К. Р., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності гр. Молдови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , захисника Старікова Є. О., перекладача Ксьонжек М. А., перевіривши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності гр. Молдови ОСОБА_1 на постанову судді Першотравневого районного суду м. Чернівців від 20 липня 2022 року, -

УСТАНОВИВ:

Цією постановою, громадянку Молдови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень у дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Згідно вказаної постанови районного суду та протоколу про порушення митних правил № 331/40800/22 від 18.06.2022 року, 18.06.2022 року о 11 год. 37 хв. на територію міжнародного автомобільного пункту пропуску «Мамалига-Крива», митного поста «Мамалига» Чернівецької митниці, заїхав автобус марки «Mercedes 518 CDI», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який слідував з Молдови в Україну, під керуванням гр. Республіки Молдова ОСОБА_2 даному автомобілі в якості пасажира слідувала гр. Республіки Молдова ОСОБА_1 .

За результатами здійснення митних процедур системою АСУР ПІК «Інспектор» було згенеровано обов`язкові митні формальності, у результаті чого встановлено, що 12.09.2016 року громадянка Республіки Молдова ОСОБА_1 тимчасово ввезла на митну територію України, через автомобільний п/п ВМО №3 митного поста «Кельменці», Чернівецької митниці транспортний засіб особистого користування марки «VW LT 35», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , країна реєстрації Польщі, кузов № НОМЕР_3 , в термін до 1 року.

Відповідно до ст. 380 МК України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. цей строк може бути

ЄУНСС:725/4042/22 Головуюча у 1-ій інстанції: Стоцька Л. А.

Провадження №33/822/87/23 Суддя-доповідач: Давній В. П.

Категорія: ч. 6 ст. 481 МК України

продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

На момент перетину кордону жодних підтверджуючих документів про наявність фактів аварії, дій обставин непереборної сили, або протиправних дій третіх осіб, що виключають адміністративну відповідальність за ст. 481 МК України ОСОБА_1 митним органам не надав.

Фактично вищевказаний автомобіль марки «VW LT 35», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , країна реєстрації Польщі, кузов № НОМЕР_3 , громадянка ОСОБА_1 станом на 18.06.2022 року за межі митної території України вивезеним не значиться та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення.

Таким чином, громадянка ОСОБА_3 перевищив строк зворотного вивезення вказаного автомобіля, ввезеного на митну територію України в режимі тимчасового ввезення терміном до 1 року, більше ніж на 30 діб.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

На вказану постанову районного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності гр. Молдови ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій з рішенням суду не погоджується та вважає його таким, що підлягає скасуванню. Також просила суд поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки вважає, що він пропущений з поважних причин.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що районний суд, розглянувши справу за її відсутності порушив її право на правовий захист.

Зазначає, що судом не було взято до уваги той факт, що у рішенні Конституційного Суду України № 1 рп/99 від 09.02.199 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце.

Водночас, диспозиція ст. 481 МК України в редакції, що діяла на момент ввезення 12.09.2016 року ОСОБА_1 вказаного автомобіля на митну територію України (редакція від 01.04.2016 року) складалася із трьох частин і санкція будь якої з її частин не передбачала ані відповідальності за перевищення встановленого строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб; ані відповідальності у виді штрафу у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Тобто на час ввезення нею на митну територію України 12.09.2016 року автомобіля «VW LT 35» з порушенням строку його вивезення з митної території України більш ніж на 30 діб, вказані діяння як окремий склад адміністративного правопорушення, МК України не передбачалися.

Враховуючи те, що положення ч. 6 ст. 481 МК України набули чинності 22.08.2019 року та вони не мають зворотної дії в часі, а тому на думку апелянта, вона не може бути притягнутою до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, оскільки згідно до ст. 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Крім цього, звертала увагу суду на те, що в оскаржуваній постанові немає жодного посилання на протокол № 331/40800/22 від 18.06.2022 року, складений щодо неї.

Апелює, що судом не було взято до уваги того, що протокол складено з порученням ч. 3 ст. 494 МК України, оскільки у ньому відсутній підпис посадової особи митного поста головного державного інспектора ВМО № 1 митного поста «Мамалига» Чернівецької області Кібзун М. С.

Стосовно пропуску строку на апеляційне оскарження, зазначила, що вона не брала участі у розгляді справи про порушення митних правил, оскільки в порушення ч. 3 ст. 526 МК України не отримувала жодних повідомлень від суду про дату та час розгляду справи. Про наявність оскаржуваної постанови вперше дізналася 06.12.2022 року, коли при спробі перетину кордону їй було заборонено в`їзд в Україну, у зв`язку із чим вона наступного дня звернулася до адвоката з проханням вияснити подробиці судової справи та надати правову допомогу у її вирішенні, адже вона сама в силу похилого віку, нерозуміння мови та незадовільного стану здоров`я не могла отримати в суді будь яку інформацію про її справу.

Копію оскаржуваної постанови отримав засобами електронної пошти 12.12.2022 року, що підтверджується копією відповідного електронного листа, надісланого судом.

Її адвокат, діючи в її інтересах та за її дорученням, протягом двох днів подав апеляційну скаргу. 09.01.2023 року вона з реєстру судових рішень дізналася, що постановою від 26.12.2022 року Чернівецький апеляційний суд відмовив її адвокату у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, та повернуто подану в її інтересах апеляційну скаргу.

Вважає, що суддя апеляційного суду невірно зрозумів перебіг фактичних обставин, внаслідок чого необґрунтовано відмовив її захиснику у поновлені строку на апеляційне оскарження, тим самим фактично позбавив її права на судовий захист.

Внаслідок її госпіталізації до лікарні наприкінці грудня і дізнання про відмову у прийнятті скарги лише 09.01.2023 року вона не мала можливості подати апеляційну скаргу самостійно раніше, у зв`язку із чим зазначає, що пропуск нею строку на апеляційне оскарження постанови Першотравневого районного суду м. Чернівців від 20.07.2022 року відбувся з поважних причин.

В судове засідання представник ДМС України Чернівецької митниці не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час і місце судового засідання, при цьому, не повідомив суд про поважність причин неявки, що згідно вимог ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи, а тому, апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд без його участі.

Заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності гр. Молдови ОСОБА_1 та її захисника Старікова Є. О., які просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав наведених у ній, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому з метою недопущення порушення права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя його слід поновити.

Згідно положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 487 МК України, передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК України, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таких вимог районний суд, розглядаючи дану справу, не дотримався, оскільки поза увагою та без належної оцінки суду залишились обставини, які істотно вплинули на висновки про винуватість гр. Молдови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Станом на 12.09.2016 року (дата ввезення транспортного засобу на територію України) диспозиція ст. 481 МК України, не передбачала відповідальність за перевищення, відповідно до цього Кодексу, строку тимчасового ввезення транспортних засобів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України.

Законом України № 2612-VIII від 08 листопада 2018 року внесено зміни до ст. 481 МК України. Відповідно до викладених змін, стаття 481 МК України містить у собі 6 частин.

Вказані зміни повинні були набрати чинності через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

Разом з цим, Законом України № 2725-VIII від 16 травня 2019 року строк набрання чинності таких змін збільшено зі 180 до 270 днів, а тому редакція ч. 6 ст. 481 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року, а ввезення транспортного засобу відбулося 12.09.2016 року.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, яка закріплює загальновизнаний принцип права, відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно положень ст. 3 МК України, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України. У разі якщо законодавством України передбачена можливість виконання митних формальностей без подання митної декларації, застосовуються норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день виконання таких формальностей. Норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів.

У рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Акти адміністративного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.

Оскільки ч. 6 ст. 481 МК України передбачає відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більш ніж на 30 діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, то дана норма не має зворотної дії в часі.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, вищенаведені положення щодо зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів виключають можливість посилення відповідальності громадянки Республіки Молдова ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 481 МК України, оскільки на час виникнення обов`язків із вивезення транспортного засобу за межі митної території України таке діяння не утворювало склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені, зокрема, частинами першою - п`ятою статті 481 МК України розглядаються митними органами.

Наведена практика Європейського суду з прав людини та положення ч. 1 ст. 522 МК України виключають можливість розгляду судом питання про наявність в діях ОСОБА_1 іншого складу порушення митних правил, передбачених відповідною частиною статті 481 МК України, яка була чинна на момент ввезення транспортного засобу.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що постанову районного суду відносно гр. Республіки Молдова ОСОБА_1 слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо неї - закрити у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КпАП України, ст.ст. 529, 530, 531 МК України та ст. 58 Конституції України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити гр. Республіки Молдова ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 липня 2022 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності гр. Молдови ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 липня 2022 року відносно гр. Молдови ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В. П. Давній