Справа № 750/2695/22 Головуючий у 1 інстанції Самусь Л. В.
Провадження № 33/4823/31/23
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю захисника адвоката Кулініч К. В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Кулініч К. В. на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 листопада 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працюючий в Центрі професійно-технічної освіти на посаді тесляра, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 496 грн. 20 коп. судового збору.

Як установив суд, 01 червня 2022 року о 22 годині 20 хвилин, по вул. Рокосовського, 68 у м. Чернігові, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SUBARU IMPREZA, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, порушення координації рухів, поведінка не відповідала обстановці. На порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки всім обставинам та ухвалив судове рішення за відсутності будь-яких доказів відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вказує на те, що місцевий суд безпідставно послався, як на доказ вини ОСОБА_1 , на відомості з протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки у розумінні положень КУпАП, не можуть бути джерелом доказів.

Звертає увагу на те, що відеозапис, який наданий працівниками поліції як додаток до протоколу серії ААД № 228039 від 01 червня 2022 року, не є цілісним, а тому також не може бути доказом у справі.

Крім того, матеріали справи не містять доказів наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, проведення огляду пропонувалось без будь-яких видимих на те причин, а тому останній цілком правомірно міг би відмовитись від такого огляду.

Рапорт поліцейського також не може бути доказом у справі в розумінні положень ст. 251 КУпАП, оскільки є внутрішнім документом.

За відсутності належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 , провадження по справі підлягає закриттю.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник Кулініч К. В. підтримали доводи апеляційної скарги.

Заслухавши захисника адвоката, переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, як помилково вважає захисник, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

З переглянутого відеозапису убачається, що ОСОБА_1 було зупинено за порушення Правил дорожнього руху, чого не заперечував і сам водій, який рухався в темну пору доби без включених фар ближнього світла. Йому було повідомлено про наявні ознаки алкогольного сп`яніння і на вимогу поліцейського пройти огляд на місці або у лікаря, відмовився, наслідки відмови йому поліцейська роз`яснила.

При цьому ОСОБА_1 , не дослухавши інспектора поліції, перебив її і заявив, що він знає про наслідки, він їде з роботи, запізнився, в комендантську годину вважає немає потреби проходити огляд.

Поліцейська звертає увагу на наявність у водія почервоніння очей, на що той повідомляє, що прокинувся рано і втомився, почервоніння обличчя, ніяким чином не пояснює. На зауваження іншого поліцейського про запах алкоголю в його автомобілі, вказує, що вживав спиртні напої вчора.

Згодом під час розмови з`ясовується, що ОСОБА_1 не має житла, він посварився зі своєю дівчиною і тепер живе в автомобілі, чим пояснив наявність сміття на задньому сидінні автомобіля.

Отже, знаючи про наслідки відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 однозначно відмовився виконувати вимоги поліцейського проходити медичний огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і в лікарні.

Зовнішній вигляд водія, наявність запаху алкоголю, його поведінка, коли він живе в автомобілі, нікуди і ні до кого не поспішає, алкогольних напоїв не вживав, при цьому відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння, через комендантську годину та військовий стан, надавали обґрунтовані підстави поліцейським підозрювати перебування водія ОСОБА_1 у стані сп`яніння.

Усі ознаки, які надавали підозри про нетверезий стан водія відображені як в Акті огляду, так і в протоколі про адміністративне правопорушення, який є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 251 КУпАП та вірно прийнятий судом до уваги під час постановлення судового рішення. Відомостям, викладеним у протоколі, суд надав юридичну оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, які поклав в основу свого рішення про визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Саме положеннями вказаної статті визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, наряду з поясненнями особи, свідків та показаннями технічних приладів, є тим доказом, який дає можливість встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність певної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До матеріалів справи додане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01 червня 2022 року, з якого вбачається, що за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, порушення координації рухів, поведінка не відповідає обстановці.

У даному випадку, не зважаючи на те, що законодавець чітко визначив обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти медичний огляд на встановлення стану сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. Самостійно огляд в лікарні він також не пройшов.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , на виконання вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, суд забезпечив своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та ухвалив обґрунтоване рішення про накладення стягнення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Кулініч К. В. залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 листопада 2022 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець