Справа № 466/9317/21
Провадження № 3-в/466/7/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Невойт П.С. розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові подання, які надійшли з відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області про звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, в зв`язку з закінченням строків давності виконання постанови суду відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працездатного, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

постановою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 15.12.2021 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 суд визнав винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та наклав на нього стягнення у виді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Начальник відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області Васько В. звернувся до суду з поданням про звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, у зв`язку з закінченням строків давності виконання постанови суду.

В обґрунтування подання фахівець посилається на те, що у ході виконання постанови суду встановлено, що ОСОБА_1 з 15.02.2023 року відбуває покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 10.05.2022 в ДУ «Львівська виправна колонія (№30)». Просить суд винести постанову про звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, у зв`язку з закінченням строків давності виконання постанови суду.

В судове засідання сторони не прибули.

Суд встановив такі обставини.

Постановою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 15.12.2021 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 суд визнав винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та наклав на нього стягнення у виді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Постанова не оскаржувалася, набула законної сили та 18.02.2022 надійшла на адресу відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області для виконання.

З листа від 21.06.2023 року начальника ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)») вбачається, що ОСОБА_1 перебував у ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» в період часу з 15.03.2022 і до 15.02.2023 включно.

ОСОБА_1 засуджений 10.05.2022 Галицьким районним судом м. Львова за ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі. Вирок набув законної сили 17.01.2023.

15.02.2023 засуджений ОСОБА_1 , вибув з установи № 19 до ДУ «Личаківська виправна колонія (№30)» для подальшого відбування покарання (арк.спр.18).

Відповідно до листа від 15.05.2023 року ДУ «Личаківська виправна колонія (№30)», ОСОБА_1 з 15.02.2023 відбуває покарання в ДУ «Личаківська виправна колонія (№30)» за вироком Галицького районного суду м. Львова від 10.05.2022 за ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України у виді покарання 5 років позбавлення волі, зарахувавши термін попереднього ув`язнення з 17.03.2019 по 15.05.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Початок терміну покарання - 15.03.2022.

Порядок та процедура виконання постанов про накладення усіх видів адміністративних стягнень регламентується розділом V КУпАП, глава 25 якого містить основні (загальні) положення, а принцип обов`язковості виконання таких постанов для державних і громадських органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян закріплений у ст. 298 КУпАП.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено КУпАП та іншими законами України, і звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову ( ч. 1, 4 ст. 299 КУпАП), а згідно ч. 1-2 ст. 300 КУпАП така постанова виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому КУпАП та іншими законами України. Орган Національної поліції забезпечує виконання постанови про адміністративний арешт у порядку, встановленому законами України.

Не підлягає виконанню постанова, якщо її не було звернуто до виконання протягом 3-х місяців з дня винесення. У разі оскарження постанови, перебіг строку давності зупиняється до розгляду справи, а у разі відстрочки виконання, відповідно до ст. 301 КУпАП, перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки (ч. 1 ст. 303 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 326 КУпАП постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту ( ст. 32 КУпАП «Адміністративний арешт») виконується негайно після її винесення.

Стадія виконання постанови про накладення адміністративних стягнень є заключною і проходить у два етапи: 1) звернення постанови до виконання, 2) безпосереднє виконання постанови про накладення адміністративних стягнень.

Суд встановив, що постанова до виконання скерована у визначені законом терміни, а терміни виконання постанови кодексом не передбачено.

Припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у межах КУпАП можливе лише за наявності обставин, передбачених у п.5 (видання акту амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення), п.6 (скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність), п.9 (смерть особи, щодо якої розпочато провадження в справі) ст. 247 КУпАП, при наявності яких орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання (ст.302 КУпАП). Однак вказані обставини не кореспондуються зі строками виконання постанов про накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, а тому в даному випадку не можуть бути застосовані.

Згідно ст.304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Конституційний Суд України у п.3.4 і п.3.6 рішення від 11.10.2011 (справа №Ю-рп/2011) аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі; 3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин; 4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років за тяжкий здочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше 10 років за особливо тяжкий злочин; 5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше 10 років за особливо тяжкий злочин.

Україна є соціальною, правовою державою, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави. В Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Отже, відповідно до принципу верховенства права, давність виконання постанови судді про накладення стягнення у виді адміністративного арешту в адміністративному праві не може тривати довше ніж давність виконання обвинувального вироку суду у кримінальному праві, у якому особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано: 2 роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

З урахуванням того, що постанова в адміністративній справі звернена до виконання у встановлені строки, а також що ОСОБА_1 з 15.03.2022 року перебував у місцях попереднього увязнення та з 15.02.2023 року відбуває покарання у виді позбавлення волі в ЛВК № 30, кінець терміну покарання 14.03.2027 року, виконати впродовж 2 років постанову в частині стягнення у виді 15 діб адміністративного арешту не надається можливим.

З огляду на зазначене, суд приходить переконання про задоволення подання.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 247, 304 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

подання від 26.06.2023 начальника відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області про звільнення від відбування адміністративного стягнення в частині адміністративного арешту, в зв`язку з закінченням строків давності виконання постанови суду відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного стягнення у виді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб, накладеного постановою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 15.12.2021 року.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя П. С. Невойт