Житомирський апеляційний суд
Справа №282/358/23 Головуючий у 1-й інст. Носач В. М.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Тещенка М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника Тещенка Миколи Миколайовича подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову Любарського районного суду Житомирської області від 11 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Любарського районного суду Житомирської області від 11 липня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 23 березня 2023 року о 00 год. 41 хв. в с. Громада вул. Перемоги водій гр. ОСОБА_1 керував т/з д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя) від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з та в найближчому медичному закладі відмовився під відеозапис на службову бодікамеру №01, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, захисник Тещенко М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апелянт, зокрема, посилається на те, що його протокол складений у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, копія протоколу не вручалася, у протоколі виправлення, зокрема, дата народження та невірне місце проживання, не відображенні ознаки, не роз`яснено порядок застосування технічного засобу «Драгер», відсутній акт огляду, не був відсторонений від керування транспортним засобом, тощо.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників, які з`явилися в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так з протоколу по адміністративне правопорушення від 23.03.2023 вбачається, що ОСОБА_1 23 березня 2023 року о 00 год. 41 хв. в с. Громада вул. Перемоги керував т/з д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя) від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з та в найближчому медичному закладі відмовився під відеозапис на службову бодікамеру №01, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився (а.с. 2); рапорті інспектора СРПП ВП №1 ЖРУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції Пастух А. відповідно до якого, ОСОБА_1 порушив комендантську годину та був зупинений працівниками поліції під час спілкування з водієм, у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому медичному закладі, на що він відмовився (а.с. 3); розписці ОСОБА_1 про роз`яснення його прав та обов`язків (а.с. 5); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАБ №462963 від 23.03.2013 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (а.с. 4); наявними в матеріалах справи відеозаписами (а.с. 6). Слід зауважити, що ОСОБА_1 належним чином ознайомлено зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення без будь-яких зауважень з боку останнього щодо можливих неправомірних дії працівників поліції. Від підпису протоколу ОСОБА_1 відмовився, про що було проставлено відповідні записи та відмітки.

Зазначення невірної дати народження правопорушника не спростовує той факт, що правопорушення вчинено ОСОБА_1 , оскільки працівником поліції зазначена вірна дата народження та зроблено запис посадовою особою, яка склала протокол, що вважати правильним та виправленому вірити, а невірна взята в дужки.

Не впливає на правомірність протоколу і невірне зазначення у протоколі місця проживання (перебування), оскільки такі дані встановлено згідно бази ІПНП, на підставі якого встановлено особу правопорушника. ОСОБА_1 працівником поліції зачитувався протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАБ №462963 від 23.03.2023, і він не заперечував той факт, що його дані у протоколі відображено не вірно.

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Посилання у апеляційній скарзі на невручення копії протоколу не тягне за собою наслідків закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Відеозаписом, якому суд першої інстанції надав належну оцінку, підтверджується, що останньому зміст протоколу зачитано вголос, роз`яснено суть вчиненого ним правопорушення, а також роз`яснені відповідні права та обов`язки, проте від надання пояснень ОСОБА_1 відмовився, про що зроблено працівником поліції відмітка в протоколі (а.с. 2). Як і неодноразово було запропоновано отримати зазначені документи, проте останній відмовився.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Статтею 279 КУпАП передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Розгляд справи за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на місці складення протоколу не здійснювався, а під час її розгляду в суді ОСОБА_1 скористався правовою допомогою адвокатів.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду справи захисник висновків суду першої інстанції не спростував. В наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема, вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та його зупинка відповідала вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», оскільки відповідно до протоколу та досліджених доказів (відеозаписів), ОСОБА_1 , керував автомобілем о 00 год. 41 хв. 23.03.2023, тобто під час дії комендантської години та порушенням Правил дорожнього руху, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 4). Посилання захисника на ту обставину, що він оскаржив винесену відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР та остання скасована, а тому зупинку його автомобіля не можна вважати законною, як і наступні дії працівників поліції, апеляційним судом не приймаються, як такі, що не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП. В даному випадку, після зупинки автомобіля ОСОБА_1 , йому було надані чіткі пояснення щодо мотивів зупинки, а тому подальші дії ОСОБА_1 регламентуються нормами п. 2.5 ПДР та не знаходяться у причинному зв`язку з його незгодою з діями працівників поліції стосовно зупинки автомобіля.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що дії працівників поліції під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення були незаконними, спростовується відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 беззаперечно та без примусу, схилянь з боку працівників поліції відмовився від законної вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою технічних засобів так і закладі охорони здоров`я. Окрім того, у працівників поліції була обґрунтована підозра вважати, що особа знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на ознаки, відображені в протоколі. ОСОБА_1 було роз`яснено його право проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або в лікарні чи відмовитися від проходження огляду. При цьому, працівником поліції було доступно роз`яснено наслідки такої відмови. Окрім того, як вбачається із відеозапису, ОСОБА_1 затягував час, вказував, що бажає пройти огляд в медичному закладі, їхати хоче тільки на його автомобілі, однак відмовлявся їхати туди з працівниками поліції, після чого вказав, що бажає пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, однак коли працівники поліції доставили на місце зупинки транспортного засобу прилад алкотестера «Drager» та почали тільки інформувати особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, водій категорично відмовився пройти тест. ОСОБА_1 своїми діями всіляко затягував з прийняттям рішення, а тому працівниками поліції правомірно розцінено його дії, як відмова від проходження огляду та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність в матеріалах справи акту огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не беруться до уваги апеляційним судом, оскільки згідно п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 вказаний акт не складається у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Під час апеляційного розгляду справи не були спростовані обґрунтовані та об`єктивні висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу, який не має ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи і який відповідає вимогам ст. 251 КУпАП. Як вбачається з відеозапису події ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом дослідження в суді першої інстанції та не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Тещенка Миколи Миколайовича подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Любарського районного суду Житомирської області від 11 липня 2023 року - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь