Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 16.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Дата набрання законної сили: 13.02.2023
Номер судового провадження: не визначено
Справа № 761/231665/22 Головуючий у І інстанції Волошин В.С.Провадження № 33/824/971/2023 Доповідач Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М., за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Чистової А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 30 вересня 2022 року о 21 год. 15 хв. по вул. Антоновича, 24 в м. Києві керував транспортним засобом «Jeep Limited», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Свої апеляційні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що під час оформлення протоколу у ньому не було визначено порушені водієм вимоги Правил дорожнього руху та передбачену за це відповідальність, з наявного у матеріалах відеозапису вбачається відсутність зазначених у протоколі нібито наявних ознак алкогольного сп`яніння: відсутні нестійка хода, поведінка, що не відповідає ситуації. Також ОСОБА_1 зазначає, що жодний документ адміністративної справи не містить відомостей про те, що він вчинив адміністративне правопорушення. На думку апелянта, при розгляді справи судом першої інстанції було порушено ст. ст. 9, 245, 247, 251, 252, 277, 280 КУпАП, внаслідок чого прийнято протиправну постанову.

Крім того, апелянт просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2022 року, оскільки про дату розгляду справи він повідомлений не був, а копію постанови отримав 10 січня 2023 року.

Перевіривши причини пропуску строку апеляційного оскарження, вважаю за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суддіШевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення від нього не надходило. Захисник не заперечувала проти розгляду справи за відсутністю ОСОБА_1 , у зв`язку з чим суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд у його відсутність.

Заслухавши думку захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано, і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення судом норм ст. 268 КУпАП, то його права було реалізовано в суді апеляційної інстанції.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №318583від 30 вересня 2022 року, який ОСОБА_1 підписав без жодних зауважень (а.с.2); розписці із зобов`язанням ОСОБА_1 не керувати транспортним засобом протягом доби (а.с.3); направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4); відеозаписі з нагрудної камери поліцейського (а.с.6).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 мав беззастережно виконати їх законну вимогу і пройти огляд на місці або проїхати з ними для медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Таке прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги працівника поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляд справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Доводи апеляційної скарги про те, що жодний документ адміністративної справи не містить відомостей про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення є безпідставними, так як з долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису з камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. При цьому суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була доволі чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, що не ставила під сумнів факт відмови.

Крім того, даними відеозапису підтверджуються наявні у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, передбачені п.3 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому не було визначено порушені водієм вимоги Правил дорожнього руху та передбачену за це відповідальність, то вони є неспроможними з огляду на те, що зазначена у ньому суть адміністративного правопорушення є порушенням вимог п.2.5 ПДР України та відповідає диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, як і не встановлено таких істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

З урахуванням викладеного, постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 щодо її скасування - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову суддіШевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...