№755/8463/22
№3/755/229/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 21 липня 2022 року, о 16 годині 20 хвилин, керував автомобілем марки «Mazda 6», д/н НОМЕР_1 , у м. Києві, по вул. Микільсько-Слобідська, 1-А, з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння рук, почервоніння обличчя та очей. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога у КНП КМНКЛ «Соціотерапія» по вул. П.Запорожця, 20, пройшовши, при цьому, клінічний огляд. Висновок лікаря-нарколога № 003426. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 21.07.2022 року він рухався на автомобілі «Mazda 6», д/н НОМЕР_1 , був зупинений працівниками патрульної поліції, які та під час спілкування почали його звинувачувати, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд у лікаря-нарколога, на що він погодився. Приїхавши до медичного закладу, лікар оглянув його та запропонував йому здати на дослідження біологічне середовище (сечу), на що він погодився, однак, у нього не виходило це зробити, а тому, лікар запропонував йому випити води. Випивши десь 700 мл води, у нього все ж таки не вийшло здати біологічне середовище (сечу), все це тривало протягом 30-40 хвилин, а потім, йому повідомили, що очікувати не будуть, при цьому, не запропонувавши йому здати будь-яке інше біологічне середовища, і він поїхав додому. Вважає, що протокол відносно нього складено незаконно та безпідставно, оскільки лікар йому не запропонував здати будь-яке інше біологічне середовище для проведення дослідження на встановлення стану сп`яніння, а лікар склав висновок лише на основі клінічних ознак.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Денисенко Д.С. заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що наявний у матеріалах справи висновок КНП «КМНКЛ «Соціотерпія» від 21.07.2022 року № 003426 не ґрунтується на лабораторних дослідженнях будь-якого взятого біологічного середовища у ОСОБА_1 . Так, ОСОБА_1 , перебуваючи у медичному закладі, просив дати йому води та почекати 30-50 хвилин (зважаючи на спекотну погоду на той момент та інші фактори), щоб можна було здати сечу на дослідження, однак, лікарем таке прохання було проігнороване, натомість, був складений висновок на підставі власних припущень про те, що ОСОБА_1 , начебто, перебував в стані наркотичного сп`яніння. Даний факт також підтверджується актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 003426, оскільки, відповідно до даного висновку, встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння (внаслідок вживання канабіноїдів (марихуана). Зокрема, відповідно до акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 003426 від 21.07.2022 року, ОСОБА_1 дійсно був доставлений працівниками поліції до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» для проведення медичного огляду, однак, лікар зробив висновок про те, що останній знаходиться у наркотичному сп`янінні за результатами огляду на підставі виявлених у особи клінічних ознак, оскільки ОСОБА_1 не здав зразок біологічного середовища (сечу) для проведення лабораторного дослідження. Таким чином, вищевказаний висновок не встановлює стан сп`яніння ОСОБА_1 та не може бути взятий судом як належний доказ.

Згідно з п. п. 12, 13 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВСУ, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Отже, лікар КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», у разі неможливості відібрання у ОСОБА_1 сечі для проведення лабораторного дослідження, повинен був відібрати в останнього для дослідження біологічне середовище: слину, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, або кров. Зокрема, під час перебування у КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» не встановлено той факт, що ОСОБА_1 було запропоновано здати зразки біологічного середовища для проведення лабораторного дослідження на стан наркотичного сп`яніння у прийнятний для нього спосіб з переліку визначених Інструкцією, однак він відмовився.

Згідно з п. п. 7, 22 вищевказаної Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичних засобів або психотропних речовин обов`язкове. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї інструкції, вважаються недійсними. Отже, висновок щодо результатів медичного огляду є недопустимим доказом.

Крім того, у матеріалах справи міститься відеозапис, який, нібито, засвідчує та встановлює винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Проте, даний відеозапис не може бути належним доказом, оскільки він є не повним, не логічним (порушено хронологію подій), містить інформацію, що не стосується даної справи (побутове спілкування поліцейських між собою), містить ненормативну лексику з боку поліцейських. Зокрема, на відеозаписі не зафіксовано: роз`яснення ОСОБА_1 його права на захист; роз`яснень його прав та обов`язків, які передбачені КУпАП; роз`яснення йому порядку проведення огляду та інше. На відеозаписі зафіксовано, як поліцейські відволікають ОСОБА_1 від налаштування на здачу біологічного матеріалу (сечі), будучу на вулиці біля будівлі лікарні.

Зокрема, у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 був ознайомлений з результатами вищевказаного висновку та протоколом про притягнення його до адміністративної відповідальності і про це свідчить відсутність у вищевказаних матеріалах його підпису. Натомість, працівниками поліції йому було повідомлено, що він вільний, після чого, ОСОБА_1 попрямував до транспортного засобу та безперешкодно поїхав на ньому до свого місця проживання (м. Бровари). Отже, будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не надано.

Зокрема, у судовому засіданні, за участю ОСОБА_1 та захисника Денисенка Д.С., було переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, що був долучений до матеріалів справи а також, досліджено медичну документацію, що надійшла на запит суду із КНП «КМНКЛ «Соціотерапія».

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Денисенка Д.С., дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Зокрема, відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 214211 від 21.07.2022 року; висновком КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 003426 від 21.07.2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди-марихуана); актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 003426 від 21.07.2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було доставлено до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» 21.07.2022 року, де було оглянуто лікарем-наркологом, який виявив в останнього клінічні ознаки наркотичного сп`яніння (пункти 10-14 Акту), на підставі яких, лікар-нарколог встановив діагноз: «Стан сп`яніння внаслідок вживання канабіноїдів (марихуана)». Клінічно, згідно МКХ-10. Зокрема, лікар-нарколог пропонував ОСОБА_1 здати зразок біологічного середовища (сечу) на лабораторне дослідження, однак, останній сечу так і не здав. ОСОБА_1 було запропоновано протягом двох годин випити води, останній ходив до туалету, пив воду маленькими ковтками неохоче, від здачі сечі ухилявся, а о 20 год. 00 хв. прийшов та повідомив, що сечу здати не зможе. Таким чином, заключний діагноз було встановлено на підставі клінічних ознак наркотичного сп`яніння, виявлених у ОСОБА_1 при огляді; відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора), який було переглянуто у судовому засіданні, з якого вбачається момент керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Mazda 6», д/н НОМЕР_1 та момент його зупинки, зокрема, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, на що останній погодився.

Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив те, що він дійсно керував транспортним засобом та його зупинили працівниками патрульної поліції. Далі, йому запропонували пройти огляд у лікаря-нарколога, на що він погодився. Приїхавши до медичного закладу, лікар оглянув його та запропонував здати на дослідження біологічне середовище (сечу), на що він погодився, однак, у нього не виходило це зробити, а тому, лікар запропонував йому пити воду. Він тривалий час пив воду, однак, здати біологічне середовище (сечу) у нього так і не вийшло.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керувати транспортними засобами.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 251, 283-285 КУпАП, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Законом України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 гривень 80 копійок.

Роз`яснюється, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя: