Справа № 177/1192/23
Провадження № 3/177/858/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 липня 2023 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В.

розглянувши матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

офіційно не працевлаштованої

проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

11.06.2023 о 21:40 год, по трасі Н-23 км 103 + 970, територія Лозуватської ОТГ Криворізького району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 21154 днз НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушена мова, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася, чим порушила п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення була повідомлена у встановленому законом порядку (наявна відмітка в протоколі про адміністративне правопорушення, оголошено явку під відеозапис), однак у судове засідання не з`явилася, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, дату розгляду справи судом, не вжила заходів для явки до суду, будь-яких клопотань, в тому числі щодо відкладення розгляду справи, суду не надала, про наявність поважних причин неявки до суду не повідомила.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» Суд зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки зазначена поведінка ОСОБА_1 , на думку суду, направлена на затягування розгляду справи та нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 126,130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами ст. 280 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України №1306 від 10.10.2001зі змінами, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. п. 2, 4 Розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, огляду та стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 Розділу 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У вину ОСОБА_1 ставиться саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає вину ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні доведеною поза розумним сумнівом та приходить до висновку про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 261852 від 11.06.2023 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, складеним уповноваженою особою, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення, зокрема факт керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови і поведінка, що не відповідає обстановці; факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Вказаний протокол зауважень ОСОБА_1 не містить, остання зазначила, що пояснення надасть у суді;

- рапортом працівника поліції, відповідно до якого зафіксовано обставини зупинення працівниками поліції при патрулюванні, автомобілю під керуванням ОСОБА_1 , під час бесіди з якою працівником поліції було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, ідентичні тим, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. В рапорті зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, вилучення у неї посвідчення водія, а також відсторонення від керування транспортним засобом;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КП «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР», в якому зафіксовано виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, та відповідно до якого, огляд не проводився;

- відеофайлами на диску, які є об`єктивними доказами. Так, на відеозаписі зафіксовано факт руху транспортного засобу ВАЗ 21154 днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 на блокпосту та факт зупинки транспортного засобу працівником поліції, в тому числі для перевірки документів в період дії воєнного стану. На відеозаписі зафіксовано, що при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 працівником поліції виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови, що повідомлені ОСОБА_1 (кліп 3, кліп 9). На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 визнавала факт вживання алкоголю, а саме вина, присутність алкоголю в її організмі, але вказувала, що свою норму знає, що їй треба доїхати лише триста метрів, просила її відпустити, намагалася залагодити питання. ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, вона вказувала, що процедура їй відома. При цьому, ОСОБА_1 вказуючи, що не заперечує проходити огляд, розпочала процедуру огляд на місці зупинки за допомогою різних газоаналізаторів, але не видувала потрібної кількості повітря, чим унеможливлювала проведення огляду на місці, хоча процедура проходження огляду неодноразово та детально була роз`яснена ОСОБА_1 (їй показувалося та роз`яснювалося як треба видихати повітря). ОСОБА_1 вказувала, що вона перебуває в стані вагітності (при цьому мала явні ознаки сп`яніння, курила тютюнові вироби), у зв`язку з чим не може видувати повітря, потім вказувала, що не може пройти огляд на місці через астму, а також хвилювання. Їй запропоновано пройти огляд в медичному закладі в порядку визначеному законом, після чого остання вдавала втрату свідомості (закриваючи очі, але при цьому тіло залишалося в напруженому стані), та вже через декілька хвилин вона активно сперечалася з працівниками поліції, роз`яснюючи необхідність залишення їй посвідчення водія та на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовилася. Вказана поведінка ОСОБА_1 свідчить про те, що остання дійсно ухилилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. Її поведінка свідчила про свідому відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, в порядку визначеному законом. Наслідки такої відмови, ОСОБА_1 роз`яснено.

На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 роз`яснено права, оголошено зміст протоколу, вона факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не заперечувала, лише висловлювала вимогу щодо повернення їй посвідчення водія. ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом, шляхом передачі права керування тверезому водію, їй оголошено дату, час та місце розгляду справи судом. При цьому, ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , зафіксовані на відеозаписі, були очевидними, її мова була порушена, а поведінка не відповідала обстановці, свідчила про свідоме ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння в порядку визначеному законом.

Відповідно до довідки інспектора ВАП ППП в м. Кривий Ріг, ОСОБА_1 отримувала посвідчення водія (а.с. 4), яке було вилучено в неї з видачею тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом.

Оцінивши всі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за ознаками відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, доведена поза розумним сумнівом.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпечність, зокрема його небезпечність не лише для ОСОБА_1 , а й для оточуючих, та вважає за необхідне піддати останню адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції даної статті, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 25, 27, 30, 40-1, 130 ч. 1, 283, 284, 289 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї стягнення за цим законом у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП (не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя М.В. Березюк