Провадження № 3/592/3322/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м. Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Литовченко Олександр Володимирович, за участі секретаря судового засідання Цюпки Т.О., особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , прокурора Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону Степаненка О.В., начальника 1-го сектору (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Мартиненка Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов від Управління стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , працюючого на посаді головного спеціаліста з питань здійснення мобілізаційної роботи Сумської районної державної адміністрації, Сумської районної військової адміністрації Сумської області, рнокпп НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2

за ч.1 ст. 172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

19.10.2023 до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

24.10.2023 постановою судді задоволено клопотання прокурора Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону Степаненка О.В., який приймав участь у розгляді справи, про повернення матеріалів до Управління стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України для додаткової перевірки, доопрацювання, збору додаткових доказів (а.с.108).

06.11.2023 справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення повторно надійшла до Ковпаківського районного суду м. Суми та відповідно Протоколу передачі справи судової справи раніше визначеному складу суду передана для розгляду судді Литовченку О.В.

Відповідно до протоколу № 230/2023 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 19.10.2023 Розпорядженням голови Сумської районної державної адміністрації Сумської районної військової адміністрації (далі за текстом Сумської РДА/РВА) від 01.06.2023 № 44-К «Про призначення ОСОБА_1 », призначено ОСОБА_1 , на посаду головного спеціаліста з питань здійснення мобілізаційної роботи Сумської РДА/РВА з 01.06.2023, на час перебування основного працівника ОСОБА_2 на військовій службі за контрактом на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення та без конкурсного відбору до визначення переможця конкурсу на цю посаду або спливу 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану, із випробувальним строком один місяць, з посадовим окладом відповідно до штатного розпису.

З посадовою інструкцією державного службовця категорії «В» ОСОБА_1 ознайомлений особисто під підпис 01.06.2023. Присягу державного службовця ОСОБА_1 прийняв 01.06.2023.

Наказом керівника апарату Сумської РДА/РВА від 30.06.2023 № 37-К «Про присвоєння рангу державного службовця ОСОБА_1 » присвоєно ОСОБА_1 , головному спеціалістові з питань здійснення мобілізаційної роботи Сумської РДА/РВА, 8 ранг у межах категорії «В» посад державної служби з 01.07.2023.

Відповідно до табелів обліку використання робочого часу за червень- серпень 2023 року, ОСОБА_1 перебував на робочому місці, окрім вихідних.

Таким чином, ОСОБА_1 , з моменту призначення на посаду і до 31.08.2023, виконував і продовжує виконувати обов`язки головного спеціаліста з питань здійснення мобілізаційної роботи Сумської РДА/РВА, водночас, функції держави як державний службовець.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є державним службовцем і суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону.

Особа, призначена (обрана) на посаду, зазначену в пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язана не пізніше 15 робочих днів з дня призначення (обрання) на посаду здійснити дії, спрямовані на припинення підприємницької діяльності та припинення її повноважень у складі правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, якщо особа здійснює функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляє інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді)), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

У строк, визначений абзацом першим цієї частини, особі, призначеній (обраній) на посаду, зазначену в пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, забороняється здійснювати підприємницьку діяльність, брати участь у діяльності та прийнятті рішень відповідними органами з дня призначення (обрання) на посаду та отримувати будь-які доходи (винагороду тощо) у зв`язку із здійсненням підприємницької діяльності або перебуванням у таких органах, що зазначено у абзаці першому та другому ч. 2 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції».

Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань від 18.10.2023 за кодом 19 станом на 18.10.2023, встановлено: - ПІБ фізичної особи-підприємця: ОСОБА_1 ; - Актуальний стан на фактичну дату та час формування: «припинено»; - Місцезнаходження фізичної особи-підприємця: АДРЕСА_2 ; - Дата державної реєстрації: 30.11.2001;

За даними про хронологію реєстраційних дій:

1) державна реєстрація змін до відомостей про фізичну особу- підприємця, 07.03.2019, зміна місця проживання/місцезнаходження фізичної особи-підприємця;

2) державна реєстрація припинення підприємницької діяльності

фізичної особи-підприємця за її рішенням, 25.09.2023 11:30:54, 006009505, підстава: власне рішення.

ОСОБА_1 25.09.2023 оформив Заяву щодо державної реєстрації фізичної особи-підприємця, а саме державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем.

Як результат, 25.09.2023 зареєстровано припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, що підтверджується Витягом.

Листом Головного управління ДПС у Сумській області Державної податкової служби України від 05.10.2023 № 6509/5/18-28-24-01-05 зазначено, що фізична особа ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) у період з 01.01.2023 по 25.09.2023 перебував на загальній системі оподаткування.

Отже, ОСОБА_1 будучи призначеним 01.06.2023 на посаду головного спеціаліста з питань здійснення мобілізаційної роботи Сумської РДА/РВА, не дотримався вимог п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», а саме протягом 15 робочих днів, до 21.06.2023 включно, мав здійснити дії, спрямовані на припинення підприємницької діяльності, і, лише 25.09.2023, останній припинив підприємницьку діяльність, тобто поза межами терміну визначеного цим Законом, чим порушив встановлені законом обмеження щодо підприємницької діяльності, що має склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дата вчинення правопорушення: 22.06.2023 і до моменту припинення підприємницької діяльності 25.09.2023.

Місце вчинення правопорушення: вул. Іллінська, 97, місто Суми (місце фактичного знаходження Сумської РДА/РВА).

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що він заперечує проти складеного щодо нього протоколу за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП та просить суд закрити провадження щодо нього в вищезазначеній справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що після початку агресії рф у лютому 2022 року він згідно контракту проходив службу у ДФСТГ № 4 з 12.04.2022 до 27.01.2023, потім згідно контракту проходив службу у ДФ № 1 СМТГ з 28.01.2023 до 26.05.2023. Йому запропонували зайняти посаду головного спеціаліста з питань здійснення мобілізаційної роботи Сумської районної державної адміністрації, Сумської районної військової адміністрації Сумської області на що він погодився. 01.06.2023 приступив до виконання своїх посадових обов`язків, на яких повністю сконцентрував свою увагу. До цього часу жодного разу не працював на посаді державного службовця. Ніхто йому детально не роз`яснював умови проходження служби та існуючі заборони, та в нього й не було часу навіть думати про це, оскільки вважав та вважає першочерговим обов`язком громадянина під час перебування держави у воєнному стані є її захист від ворога. Дійсно був зареєстрований як фізична особа підприємець. За 2022 та 2023 роки не здійснював підприємницької діяльності, не отримував жодної копійки прибутку, були відсутні будь-які господарські операції. Після ініціювання питання про його реєстрацію як ФОП НАЗК та поліції, за власно-прийнятим рішенням припинив реєстрацію як ФОП з 29.05.2023. Йому допомагали подати відповідні декларації, тобто прозвітувати перед державою за час реєстрації ФОП, самостійно він цього зробити не міг бо постійно зайняти на роботі.

У судовому засіданні начальник 1-го сектору (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Мартиненко Є.О., як особа, що склала протокол про адміністративне правопорушення, вважає, що матеріалами справи доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП.

Прокурор Степаненко О.В. у судовому засіданні вважав, що в діях ОСОБА_1 , за аналізом доказів, які містяться в матеріалах справи, відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП. Додатково оголосив Висновок в порядку ч.1 ст.250 КУпАП у якому просить закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-4 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки наявними доказами не доведено, що останній здійснював підприємницьку діяльність, здійснював господарські операції, отримував відповідний дохід від такої діяльності, наявність виключно реєстрації ФОП в даному випадку не утворює склад інкримінуємого правопорушення.

Заслухавши особу, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши надані докази, доходжу такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, висновком експерта тощо, а згідно ч. 2 цієї норми Закону обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частина 1 статті 172-4 КУпАП передбачає відповідальність за порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, з накладенням штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією отриманого доходу від підприємницької діяльності чи винагороди від роботи за сумісництвом.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Підприємництвом (підприємницькою діяльністю) є господарська діяльність, ознаками якої є,: самостійність; ініціативність; систематичність; здійснення її на власний ризик; здійснення її з метою досягнення економічних і соціальних результатів; здійснення її з метою одержання прибутку. Для кваліфікації діяння особи за ч. 1 ст. 172-4 КУпАП треба встановити наявність сукупності названих ознак, за відсутності хоча б однієї з яких інкримінування відповідної адміністративно-правової заборони виключається.

Кваліфікуючи діяння особи за ч. 1 ст. 172-4 КУПАП важливо встановити, що особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, займалася підприємницькою діяльністю, тобто вчиняла відповідні дії, передбачені у ст. 42 ГК України, а також одержувала прибуток, а не просто була зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності.

Суддею встановлено, що згідно Контракту добровольця територіальної оборони від 12.04.2022 ОСОБА_1 проходив службу у ДФСТГ № 4 з 12.04.2022 до 27.01.2023 (моменту реформування ДФ) (а.с.68-70).

Згідно Контракту добровольця територіальної оборони від 28.01.2023 ОСОБА_1 проходив службу у ДФ № 1 СМТГ з 28.01.2023 до 26.05.2023 (а.с.71-74).

Розпорядженням голови Сумської районної державної адміністрації Сумської районної військової адміністрації від 01.06.2023 № 44-К «Про призначення ОСОБА_1 », призначено ОСОБА_1 на посаду головного спеціаліста з питань здійснення мобілізаційної роботи Сумської РДА/РВА з 01.06.2023, на час перебування основного працівника ОСОБА_2 на військовій службі за контрактом на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення та без конкурсного відбору до визначення переможця конкурсу на цю посаду або спливу 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану, із випробувальним строком один місяць, з посадовим окладом відповідно до штатного розпису (а.с. 21, 26).

З посадовою інструкцією державного службовця категорії «В» ОСОБА_1 ознайомлений особисто під підпис 01.06.2023 (а.с. 29-32). Присягу державного службовця ОСОБА_1 прийняв 01.06.2023 (а.с.22, 27).

Наказом керівника апарату Сумської РДА/РВА від 30.06.2023 № 37-К «Про присвоєння рангу державного службовця ОСОБА_1 » присвоєно ОСОБА_1 , головному спеціалістові з питань здійснення мобілізаційної роботи Сумської РДА/РВА, 8 ранг у межах категорії «В» посад державної служби з 01.07.2023 (а.с. 23, 27).

Відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є державним службовцем і суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону.

Відповідно до табелів обліку використання робочого часу за червень- серпень 2023 року, ОСОБА_1 перебував на робочому місці, окрім вихідних.

Особа, призначена (обрана) на посаду, зазначену в пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язана не пізніше 15 робочих днів з дня призначення (обрання) на посаду здійснити дії, спрямовані на припинення підприємницької діяльності та припинення її повноважень у складі правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, якщо особа здійснює функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляє інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді)), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

У строк, визначений абзацом першим цієї частини, особі, призначеній (обраній) на посаду, зазначену в пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, забороняється здійснювати підприємницьку діяльність, брати участь у діяльності та прийнятті рішень відповідними органами з дня призначення (обрання) на посаду та отримувати будь-які доходи (винагороду тощо) у зв`язку із здійсненням підприємницької діяльності або перебуванням у таких органах, що зазначено у абзаці першому та другому ч. 2 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 являвся фізичною особою-підприємцем з 23.02.2006, державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за її рішенням 25.09.2023, підстава власне рішення (а.с. 33-38).

Згідно листа Головного Управління ДПС У Сумській області ДПС України від 05.10.2023 № 6509/5/18-28-24-01-05 у період з 01.01.2023 по 25.09.2023 ФОП ОСОБА_1 перебував на загальній системі оподаткування (а.с.48-51).

Відповідно до копії податкової декларації (а.с. 84-88), зокрема за 2023 рік, Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 23.10.2023 за період 1 квартал 2023 3 квартал 2023 (а.с.с95, 96) ОСОБА_1 задекларовано 0 грн доходу від підприємницької діяльності, іншої інформації про доходи ОСОБА_1 від цієї діяльності за період з 01.06.2023 по 25.09.2023 матеріали справи не містять.

Відповідальність за ч. 1 ст. 172-4 КУпАП настає саме у разі порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття підприємницькою діяльністю.

Матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 у період з 01.06.2023 по 25.09.2023 проводив підприємницьку діяльність та отримував дохід.

Вказані вище норми законодавства України про адміністративні правопорушення узгоджуються і з принципом правової визначеності, закріпленому у чисельних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 по справі «Ракевич проти Росії» (Rakevich v. Russia) та п. 109 по справі «Церква Бесарабської Митрополії та інші проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia and Others v. Moldova), у п. 53 по справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine) та у п. 19 по справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку», а також у рішеннях КСУ від 29.06.2010 та від 22.09.2005 № 5-рп/2005, згідно яких «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 пп. 3.1 п. 3). «Із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абз. 2 пп. 5.4 п. 5).

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 № 1-р/2019.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002.

Згідно вказаної позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення ЄСПЛ є частиною національного законодавства.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 08.07.2020, справа № 463/1352/16-а, провадження № К/9901/21241/18, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому, враховуючи, що належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання ОСОБА_1 винним у порушенні встановлених обмежень надано не було, наявні у справі докази не підтверджують обставину того, що перебуваючи на зазначеній вище посаді ОСОБА_1 займався підприємницькою діяльністю, тобто що він, як фізична особа - підприємець, особисто отримував прибуток від підприємницької діяльності, чи здійснював будь-які фінансові операції, або дії для ведення підприємницької діяльності, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП.

З огляду на викладене вище, враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-4 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Керуючись статтями ст. 9, ч. 1 ст. 172-4, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-4 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлено 17.11.2023.

Суддя О.В. Литовченко