Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 511/2459/22

Номер провадження 3/511/12/23

"26" січня 2023 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Іванова О . В розглянувши матеріали, що надійшли з Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу в ПП «24 години», зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Роздільнянським РВ ГУ МВС України в Одеській області 23 жовтня 2000 р.,

за ч. 1ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №454746 від 11.11.2022 року, складеного начальником СРПП Роздільнянського РВП Кравчук О.М. гр. ОСОБА_1 11.11.2022 року о 15:55 год. знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала продаж алкогольних напоїв не маючи на це відповідних документів, а саме ліцензії. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала заяву, згідно якої просила розгляд справи здійснювати без її участі.

Окрім того, 24.01.2023р. на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження за відсутністю складу правопорушення, яке обґрунтовано тим, що фабула протоколу не містить об`єктивної сторони адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП): в протоколі не вказано, які положення Закону (частину статті), якими регламентований саме обіг алкогольних напоїв та ліцензування відповідної діяльності, були порушені; в протоколі не вказано конкретних обставин здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності саме з систематичного продажу алкогольних напоїв із зазначенням встановлених дат та часу цих послуг; відсутні відомості щодо осіб, яким ОСОБА_1 реалізовувала алкогольні напої, в якій кількості, а також розмір отриманого від такої діяльності доходу; до протоколу не долучено письмові пояснення понятих: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 тощо.

Дослідивши матеріали справи та подане клопотання, суд вважає наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено уст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідальність за ч. 1ст. 164 КУпАП настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Отже, безпосереднім об`єктом правопорушення є встановлений порядок здійснення підприємницької діяльності, порядок ліцензування окремих видів підприємницької діяльності.

Тобто норма ст. 164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих протиправних діянь, які врегульовані законом.

Стаття 256 КУпАП передбачає, що в протоколі про адміністративне правопорушення окрім того зазначається і нормативний акт, який передбачає відповідальність за правопорушення.

Отже необхідним є встановлення та зазначення у протоколі, норми яких законів порушила особа, діючи всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю.

Згідно з ч.1ст. 20 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" від 02.03.2015 року N 222-VIII, за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування суб`єкти господарювання притягуються до адміністративної відповідальності, передбаченої Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Оскільки норма ст.164 КУпАП є бланкетною, а відтак у протоколі обов`язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність, в даному випадку, на Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 № 222-VIII та конкретний вид господарської діяльності, за порушення якого особа притягується до адміністративної відповідальності.

Натомість, у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не вказано конкретно, яку саме норму спеціального закону було нею порушено, у результаті чого може настати відповідальність, передбачена ч. 1ст. 164 КУпАП України.

Також, відповідно до ст.1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля - це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Згідно ст.15 цього Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до ч.2 ст.55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Також, згідно зі ст. 3 Господарського Кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Разом з тим, відповідно до п. 14.1.36 ст. 14 Податкового Кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу, і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Насамперед саме слово "діяльність" означає систематичні дії членів суспільства, їхніх об`єднань, спрямовані на досягнення певного результату. Змістом цих дій є виготовлення та реалізація продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, а метою - задоволення суспільних потреб у відповідних благах, які повинні мати цінову визначеність, тобто функціонувати як товар.

Таким чином, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП може бути лише суб`єкт господарювання.

Разом з цим, уповноважена особа поліції складаючи відповідний вищезазначений протокол, зазначила що він складений відносно ОСОБА_1 , без зазначення її як суб`єкта господарювання, тобто протокол складений на ОСОБА_1 як фізичну особу, що не відповідає вимогам закону.

Тому суд вважає що в протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито об`єктивну сторону правопорушення за ч. 1ст. 164 КУпАП, а саме: що правопорушення вчинила суб`єкт господарювання, не вказано кому продавалися вказані вироби, що продаж мав систематичний характер та був факт отримання доходу, а також відсутні такі докази.

У зв`язку з цим, суд зазначає що протокол про адміністративне правопорушення не можна вважати належним доказом відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, оскільки він не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Тоді як суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім того, додані до протоколу фототаблиці з зображенням вилученої продукції, без вказівки де вказане відбувалося, ким складалося, чи є додатком до протоколу та відсутність відповідного відображення в протоколі в якості додатків вказаних фото, унеможливлює прийняття вказаного документу як доказу, що відповідає п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, в графі «до протоколу додається» повинні бути зазначені пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведено достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

На підтвердження вини особи у вчиненні зазначених вище правопорушень до матеріалів справи (крім протоколів) додано: фототаблиця, письмові пояснення ОСОБА_1 , акт вилучення, пояснення ОСОБА_4 , (яка за протоколом ніким не значиться).

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведено достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останньої, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 статті ст. 164 КУпАП.

За таких обставин, аналізуючи наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про недоведеність факту здійснення торгівлі ОСОБА_1 , а тому провадження по справі слід закрити на підставі п. 1ст. 247 КпАП України за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо вилучених згідно протоколу про адміністративне правопорушення цигарок без акцизних марок, суддя зазначає наступне.

Як зазначено у ч. 1 ст. 265 КУпАП, вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Вилучені в дохід держави (конфісковані) тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, а також спирт етиловий та алкогольні напої підлягають знищенню у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ст. 228.6 та 228.7 Податкового кодексу України).

Окрім цього, відповідно до ст.ст. 1, 5 Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» №1393-ХІY від 14 січня 2000 року продукція, під час маркування якої порушено встановлені законодавством вимоги щодо умови маркування та (або) до змісту і повноти інформації, відноситься до неякісної і небезпечної продукції й підлягає тільки обов`язковому вилученню з обігу.

Оскільки з матеріалів справи не вбачається що алкогольні напої, які були вилучені, відноситься до неякісної і небезпечної продукції, не мають марок акцизного податку тощо, тому, зважаючи на вказані вимоги законодавства, такі не відносяться до неякісної та небезпечної продукції, яка вилучена з обігу, а відтак підлягають поверненню власнику.

Керуючись ст.ст. 164, 247, 264, 283, 284, 287-289 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Алкогольні напої в кількості 60 одиниць, які вилучені згідно Акту вилучення від 11.11.2022р. як додаток до протоколу 3 ВАВ № 454746 у ОСОБА_1 повернути власнику.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області.

Суддя: О. В. Іванова