Справа № 570/4404/23
Номер провадження 3/570/2468/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.,

з участю ОСОБА_1 ,

її захисника адвоката Грозіка І.І.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

її представника адвоката Польової Е.М.,

потерпілої ОСОБА_3 ,

її представника адвоката Баранчука В.М.,

представника служби в справах дітей Олександрійської сільради Якобчук Н.О.,

представника служби в справах дітей Рівненської міської ради Міщені А.І.,

секретаря судового засідання Полюхович М.В.,

розглянувши в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне, вул.C.Петлюри, 10/ справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 23 липня 2023 року об 14 год. 20 хв. по вул.Світла, 648 Дачний масив Новоукраїнка ОСОБА_1 вчинила насильство в сім"ї, тобто умисно вчинає дії фізичного, психологічного насильства до своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У суді ОСОБА_4 свою вину не визнає, оскільки в той час, коли по протоколу вона вчиняла насильство щодо своїх дітей, вони перебували в різних місцях вже майже добу.

По суті спору стверджує, що вона вчиняє всі дії для того, щоб захистити своїх дітей та забезпечити їх всім необхідним. Самі діти вчиняють на неї тиск, але вона вважає, що це вони роблять це не з власної волі. Все сталося із-за наклепів старшої доньки ОСОБА_5 , яка вже має негативний досвід і знову разом з малолітньою донькою, щодо якої була позбавлена батьківських прав, перебуває в середовищі наркозалежних осіб. Із своїх меркантильних намірів з лютого 2023 року ОСОБА_5 вчиняє негативний вплив на сестер, спонукає до негативних дій - куріння, випивки, зняла з їх натільні хрестики. А ювенальна поліція, порушуючи її права як матері, не повідомляє її про місце проживання дітей, у яких із-за підліткового віку відсутнє критичне мислення.

Її захисник адвокат Іван Грозік вважає, що справу необхідно закрити із-за відсутності в діях його підзахисної складу адміністративного правопорушення.

Так, протокол складено в м.Рівне, 24 липня 2023 року і, як зазначено в ньому, щодо подій, які мали місце в дачному масиві АДРЕСА_3 . При цьому в протоколі зазначено про те, що розгляд справи відбудеться в Рівненському міському суді і вже після його підписання здійснено виправлення на Рівненський районний суд. Таке виправлення здійснено з очевидних підстав, адже справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем його вчинення (ст.276 КУпАП). В графі щодо притягнення до адміністративної відповідальності міститься допис «Олександрійська ОТГ».

Однак, п.7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції передбачає, що не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Згідно з протоколом, адміністративне правопорушення вчинене 23.07.2023 о 14 год. 20 хв. При цьому, в даний день та час жодних дій по відношенню до своїх дітей ОСОБА_1 не вчиняла. Навпаки, саме вона, ще 22.07.2023 звернулась до поліції з метою встановлення місця перебування її неповнолітніх дітей. Отже, саме після звернення ОСОБА_1 до поліції, її старша дочка ОСОБА_6 , 23.07.2023 подала заяву з проханням притягнути до відповідальності свою матір, в подальшому відібрані пояснення у дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Окремо, слід наголосити, що ініціатива про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 виходила саме від ОСОБА_6 , яка, на думку його довірительки, переслідує майновий інтерес від останньої і у зв?язку із цим маніпулює свідомістю дітей для досягнення бажаного для себе результату.

Потерпіла ОСОБА_9 стверджує, що у неї стрес з 7 років, а з її 9 років вона нічого мамі не розповідає, бо та хоче, щоб вона з усім з нею погоджувалася, а у неї своя голова на плечах. У неї багато комплексів, постійні головні болі, лише зараз з"являються друзі. До весни 2023 року мами її била, але потім вона "дала здачі". З початку року мама постійно їздила в її школу, тому її постійно викликало керівництво, психолог і оскільки їй це набридло, вона пішла навчатися у ПТУ на перукаря. Мама просила повернутися додому, але вона не хоче, бо їй у сестри краще.

Підтверджує, що з 09 липня вона постійно проживає в сім"ї старшої сестри ОСОБА_5 , перебуває на її утримання, лише 17 липня 2023 року разом з подругою ОСОБА_10 приїзджали по місцю проживання мами. 22 липня 2023 року до ОСОБА_5 переїхала і менша сестра ОСОБА_11 . В цей день до їх зателефонували працівники поліції та запросили для дачі пояснень із-за заяви мами від 22 липня 2023 року про їх зникнення. 23 липня 2023 року вони приїхали в поліцію, ОСОБА_5 написала на маму заяву.

Її представник адвокат Еріка Польова вважає, що є достатні підстави для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_12 стверджує, що 21 липня 2023 року ввечері у неї з мамою виник конфлікт із-за тривалого її "сидіння в інтернеті". Вона записала сварку на диктофон, щоб отримати докази їх конфлікту, переслала запис ОСОБА_13 і вони з сестрою вирішили, що наступного дня вона переїде до неї жити. Вранці вона з мамою поїхали в Рівне на квест, зустріли передачку від тата, потім вона відпросилася ніби для того, щоб походити по "секондам", а сама поїхала до ОСОБА_5 , де на той час вже проживала ОСОБА_7 .

Стверджує, що мама вчиняє на неї тиск, так як заставляє робити те, що вона хоче: постійні гуртки, додаткові заняття, обмеження в інтернеті, а вона вже доросла і краще знає, що їй потрібно. Із-за постійних нервів у неї розвинувся дерматит.

Її представник адвокат Баранчук В.М. вважає, що факти підтверджують конфлікт між ОСОБА_5 та мамою.

Представник служби в справах дітей Олександрійської сільради ОСОБА_14 стверджує, що 23 березня 2023 року старша сестра потерпілих ОСОБА_5 написала заяву в поліцію, що їх мати вчиняє на їх тиск, у зв"язку з цим вони проводили розслідування. При спілкуванні з дітьми вони повідомили, що посварилися з матір"ю, так як мама, з їх слів, забороняє "сидіти в телефоні". 12 серпня 2021 року із листа служби в справах дітей Рівненської міської ради з подивом дізналися, що діти поміщенні в сім"ю ОСОБА_5 .

Представник служби в справах дітей Рівненської міської ради ОСОБА_15 в суді пояснив, що він був запрошений при відбиранні пояснень у потерпілих із-за їх неповнолітнього віку 23 липня 2023 року. Розмова відбувалася у відділі поліції на ОСОБА_16 , з дітьми була їх старша сестра ОСОБА_5 . Діти повідомили, що не хочуть жити з мамою на дачах, тому були тимчасово поміщені у сім"ю їх старшої сестри ОСОБА_17 . Оскільки щодо правопорушника встановлено статус домашнього насильника, їй не повідомлять, де саме знаходяться діти.

Повідомив, що на даний час в провадженні Рівненського міського суду Рівненської області є справа про зняття ОСОБА_5 та її доньки з реєстрації в квартирі в м.Рівне, тому до них зверталися з відповідним запитом.

Старша сестра потерпілих ОСОБА_18 , будучи допитаною в якості свідка, стверджує, що тривалий час вона для захисту інтересів сестер зверталася в різні інстанції, але жодних дій відносно матері не вчинялося. Лише 24 липня 2023 року дітей нарешті почули і був складений даний протокол, хоча дійсно в той день ніякого тиску матері на сестер не було, вони навіть більше доби перебували не разом, а потерпілі проживали з нею в Рівному.

По суті показала, що після свого повернення в 2021 році з Києва на проживання в Рівне тривалий час сестри стали проводити з нею, із-за бездіяльності відповідних служб діти були позбавлені можливості захистити свої права. Не заперечує, що в неї був тяжкий період в житті, коли вона не отримала свідоцтво про повну середню освіту, зловживала спиртним, вживала наркотичні засоби, була позбавлена батьківських прав, більше 2 років перебувала в реабілітаційному центрі і в цей час саме матір виховувала та утримувала її доньку. При цьому стверджує, що фізичний та психологічний тиск вчиняла мама і на неї в її дитинстві та юності.

Свідок ОСОБА_19 підтвердив, що знає сім"ю Гонтар з 2013 року, це був для нього зразок стосунків між батьками та дітьми, діти виглядали щасливими, жодних негативних дій щодо них у його присутності не було, при тому, що вони доволі часто проводили час разом. З початку цього року стало помітно, що на ОСОБА_20 - так називають ОСОБА_21 в сім"ї та ОСОБА_22 вчиняється сторонній вплив. Він постійно моніторить соціальні мережі ОСОБА_5 і бачить, що вона використовує сестер для досягнення своїх цілей.

Свідок ОСОБА_23 - сусідка по місцю реєстрації ствердує, що до початку карантину ОСОБА_24 з доньками та онукою проживали в Рівному, ОСОБА_24 була головою ОСББ їх будинку. Згодом для забезпечення їх найкращих інтересів переїхали на дачі, на природу, дівчата стали там навчатися. Більше 20 років вона працює в ГО "Чайка", яка бореться з насильством і може підтвердити, що жодного індикатора насильства вона не помітила. Щодо ОСОБА_5 , то вона як аналітик відслідковує соціальні мережі, і помітила, що до початку 2023 року вона позиціонувала маму як найкращу подругу, а потім різко змінилася риторика і її мета - позбавити матір батьківських прав, що вона і не заперечує.

Шкільний психолог потерпілих ОСОБА_25 стверджує, що ОСОБА_4 дуже активна мама, а потерпілі - дуже хороші діти, у них в сім"ї завжди були чіткі та зрозумілі рамки виховання. З лютого-березня 2023 року вона помітила за дівчатами "тривожні дзвіночки" - вони почали обманювати, зокрема, мамі говорили, що йдуть до школи, а самі їхали до сестри ОСОБА_5 в Рівне. На її запитання повідомили, що в сім"ї конфлікти між мамою та ОСОБА_5 , а вони люблять обох і тому їм важко. Також був випадок, що ОСОБА_21 посварилася з однокласником, вони фактично зразу ж помирилися, але про цей випадок дізналася ОСОБА_5 і представила цей випадок для поліції як булінг і тому це тривале розслідування знову протиставило однокласників та ОСОБА_21 , хоча конфлікт був вже вичерпаний.

Свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 - сусіди по фактичному місці проживання на дачому масиві повідомили, що живуть неподалік сім"ї Гонтар, не пам"ятають жодного випадку, щоб ОСОБА_24 била чи голосно кричала на доньок. Вважають, що те, з яким захватом потерпілі розповідають про ніби-то тривалі, з раннього віку, знущання над ними їх матері, свідчить про деяку театральність їх пояснень та відсутності критичного мислення. Якщо ОСОБА_5 у свої 28 років лише зараз розповідає про тиск зі сторони матері з її раннього віку, то нелогічним є те, що вона залишила свою доньку на її виховання, коли декілька років була на реабілітації із-за наркозалежності, при цьому матір вживали всі заходи для її соціалізації, вона донедавна вважала матір кращою подругою, яка дуже гарно розповідала про ОСОБА_5 і пропонувала її послуги як майстра татуажу.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, вважаючи їх достатніми для прийняття рішення, суд прийшов до таких висновків.

Ст.6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" покладає на суд обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до змісту п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом подання доказів. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу. Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За правилами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення - передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він включає в себе: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю. Фізичне насильство - це умисне насильство, яке не завдає фізичного болю і не спричиняє тілесних ушкоджень. Психологічне насильство - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю. Економічне насильство - умисне позбавлення одним членом сім`ї іншого члена сім`ї житла, їжі, одягу та іншого майна чи коштів, на які постраждалий має передбачене законом право, що може призвести до порушення фізичного чи психічного здоров`я. Завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого є необов`язковим для кваліфікації.

Згідно з ч.2, 4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом - особа від 16 років, яка вчинила насильство до одного із членів своєї сім`ї.

Під час надання дітьми пояснень в судовому засіданні вони категорично заперечили те, що 23 липня 2023 року о 14 год. 20 хв. по відношенню до них зі сторони її мами ОСОБА_29 було вчинено фізичне чи психологічне насильство, адже вони в цей день навіть не перебували за місцем проживання матері. Діти повідомляли про події в сім?ї минулих періодів, не конкретизуючи при цьому конкретно визначеного часу та з посиланням на відповідні докази.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту, тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У справах "Малофеева проти Pocії" (рішення від 30 травня 2013 року заява №36673/04) та "Карелін проти Pocії" (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що доказ, наданий на підтвердження вини ОСОБА_29 у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення викликає розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", а відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, обставини вчинення ОСОБА_30 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дослідженими доказами не доведено, а тому підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні.

Відповідно до п.3 ч.1, 2 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься, зокрема: при наявності обставин, передбачених ст.247 цього Кодексу. Відповідно до п.1 ст.247 КУпАІ провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ч.1 ст.173-2 КУпАП, керуючись ст.283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Кушнір Н.В.