КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/824/1082/2023 Категорія: ч. 1 ст. 183-1 КУпАП
ЄУН: 372/3150/22 Суддя у І інстанції: Висоцька Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

захисника Куліченка Г.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Обухівського районного суду Київської області від 25 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 годин, стягнуто судовий збір у розмірі 496,20 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 2 вересня 2022 року ухвалою № 372/4329/14-ц Обухівського районного суду Київської області визнано мирову угоду, укладену 7 листопада 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , згідно з якою змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що встановлені рішенням Обухівського районного суду Київської області від 14 червня 2013 року. Цією ухвалою встановлено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 900 грн. щомісячно, з дня набрання ухвалою законної сили до досягнення дитиною повноліття. Ухвала набрала законної сили 13 листопада 2014 року.

ОСОБА_1 не сплачує аліменти, що призвело до заборгованості станом на 1 лютого 2022 року у сумі 86420, 30 грн. Штраф за невиконання рішення суду становить 39 260, 12 грн.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, постанову суду скасувати, провадження у справі щодо нього закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, тобто, з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Щодо строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 вказує на те, що в судове засідання на 25 листопада 2022 року не викликався, а тому при розгляді справи був відсутній, що підтверджується матеріалами справи. До матеріалів справи підшитий конверт, що повістка не вручена, що вказує на розглядматеріалів за його відсутності, а тому, зважаючи на вказані обставини, суд першої інстанції не заслухавйого, не встановив обставин справи та визначив адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 годин.

ОСОБА_1 вказує і на те, що 25 листопада 2022 року йому копія постанови не направлялась, а була тільки вручена 23 січня 2023 року, що підтверджується копією постанови , а тому, на думку ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження ним пропущено з поважних причин, який підлягає поновленню.

В обґрунтування апеляційних вимог, з посиланням на положення Конституції України, КУпАП, рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, ОСОБА_1 зазначає про те, що доказове обґрунтування суду першої інстанції суперечить обставинам справи.

Так, апелянт звертає увагу на те, що:

- 11 лютого 2009 року між ним та ОСОБА_5 був зареєстрований шлюб, від якого в них народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 донька - ОСОБА_4 . З часом відносини між ним та дружиною погіршились, 14 лютого 2013 року рішенням Обухівського районного суду Київської області шлюб був розірваний. На підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 14 березня 2013 року з нього було стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття;

- 7 листопада 2014 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області було затверджено мирову угоду щодо сплати аліментів, відповідно до якої розмір стягуваних аліментів було зменшено до 900,00 гривень у зв`язку з припиненням ним підприємницької діяльності;

- 17 жовтня 2019 року рішенням Обухівського районного суду Київської області змінено розмір стягуваних аліментів на 2000 грн. щомісячно.

На виконання даного рішення суду він сплачував аліменти по можливості, так як не мав постійного місця роботи, припинив підприємницьку діяльність, що сприяло виникненню заборгованості. Щорічно він приходив до відділу виконавчої служби для перевірки сплати ним аліментів. На початку 2023 року ним отримано у виконавчий службі довідку-розрахунок про суму заборгованості по аліментах з 23 квітня 2013 року по 31 грудня 2022 року, яка становила 45117, 80 грн., а сукупний розмір заборгованості з моменту пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа за період з 25 жовтня 2013 року по 31 липня 2022 року становить 37217, 80 грн.

У середині січня 2023 року його викликали до відділу виконавчої служби у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження про стягнення з нього на підставі оскаржуваної постанови Обухівського районного суду Київської області від 25 листопада 2022 року судового збору в розмірі 496, 20 грн., на що він заперечував проти відкриття даного виконавчого провадження, так як йому не було відомо про оскаржувану постанову, у зв`язку з чим йому було роз`яснено право звернення до суду, та на підставі цього 20 січня 2023 року він звернувся до Обухівського районного Київської області з заявою про ознайомлення з матеріалами справи та отримання постанови від 25 листопада 2022 року, яку він особисто отримав лише 23 січня 2023 року.

На переконання апелянта, суд при винесенні оскаржуваної постанови не взяв до уваги ряд обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, на думку апелянта, суд першої інстанції в обґрунтування його вини вказав протокол про адміністративне правопорушення, проте, даний протокол невідомо коли та де був складений, його при складанні протоколу не було, а до державного виконавця для складання він не викликався, будь-яких пояснень від нього не відбиралось, правроз`яснено не було, що підтверджується самим протоколом, в якому відсутній підпис його підпис.

Складання протоколу за його відсутності підтверджується відміткою виконавця, що протокол відправлений поштою, що є порушенням оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, яке судом першої станції було проігноровано.

Крім того, судом не було встановлено, який точно розмір заборгованості є у нього, так як згідно до довідки-розрахунку, отриманої ним, ця заборгованість не відповідає даним довідки-розрахунку про розмір заборгованості, вказаний судом, не відповідає фактичному розміру, тим самим це також є неналежним доказом його вини.

Окрім того, одним з доказів в оскаржуваній постанові вказано ухвалу суду від 7 листопада 2014 року про затвердження мирової угоди щодо сплати аліментів, але це не відповідає останньому рішенню суду від 17 жовтня 2019 року, яким було змінено розмір стягуваних аліментів на 2000 грн. щомісячно. Таким чином суд не встановив підстав стягнення з нього аліментів, що вказує на неповноту судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, позицію ОСОБА_1 та його захисника на підтримання доводів, викладених в апеляційній скарзі, дослідивши матеріали справи та додатково витребувані документи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку.

Перевіркою матеріали справи встановлено, що 26 жовтня 2022 року до Обухівського районного суду Київської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП (ас. 17).

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення, він складений за відсутності ОСОБА_1 , копія протоколу відповідно до долучених до матеріалів справи документів 6 вересня 2022 року направлена поштовим відправленням ОСОБА_1 (ас. 1, 13-16).

Будь-яких даних про отримання ОСОБА_1 копії протоколу матеріали справи не містять.

Розгляд справи призначений на 25 листопада 2022 року.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Проте, матеріали справи не містять будь-яких доказів про належне повідомлення ОСОБА_1 про день та час розгляду справи щодо нього.

Окрім того, як встановлено з матеріалів справи, копія постанови, яка була направлена 30 листопада 2022 року ОСОБА_1 , повернута до суду з відміткою про те, що ОСОБА_1 відсутній за вказаною адресою (ас. 26).

Відповідно до матеріалів справи 20 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до суду про ознайомлення з матеріалами справи та видати копію постанови.

23 січня 2023 року ОСОБА_1 ознайомлений з матеріалами справи та подав отримав копію оскаржуваної постанови (ас. 27-28).

Апеляційна скарга ОСОБА_1 подана 25 січня 2023 року (ас. 29).

Доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, матеріалами справи не спростовані.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин.

За встановлених обставин апеляційний суд доходить висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови судді Обухівського районного суду м. Києва від 25 листопада 2022 року ОСОБА_1 пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги, то вони є непереконливими, з огляду на таке.

Так, суд, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, вказав про те, що факт вчинення вказаного правопорушення підтверджується відповідними доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, копією виконавчого листа виданого Обухівським районним судом Київської області, копією ухвали Обухівського районного суду Київської області від 7 листопада 2014 року та довідкою - розрахунком, та ін.. матеріалами справи.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду, враховуючи таке.

Так, згідно з матеріалами справи на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 14 березня 2013 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1500,00 гривень щомісячно, починаючи з 23 квітня 2013 року до повноліття дитини (ас. 2, 136).

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 7 листопада 2014 року затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , згідно з якої змінений розмір аліментів, та постановлено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліментів на неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 900 грн. щомісячно з дня набрання ухвалою законної сили до досягнення дитиною повноліття (ас. 3).

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17 жовтня 2019 року змінено розмір стягуваних з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 900 грн. на суму у розмірі 2000 грн. щомісячно, з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття (ас. 72-77).

Згідно з даними довідки-розрахунку, долученою до протоколу про адміністративне правопорушення, заборгованість по аліментах ОСОБА_1 з травня 2013 року по серпень 2022 року становить 86420, 30 грн. (ас. 5-9).

Водночас відповідно до довідки-розрахунку, долученої до апеляційної скарги, за період з травня 2013 року до грудня 2022 року включно заборгованість по аліментах у ОСОБА_1 складає 45117,80 грн. (ас. 36-40).

Як зазначив ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду, він не знав, що необхідно було до державного виконавця надавати підтвердження сплати аліментів. Коли його викликав державний виконавець, він надав останньому копії квитанцій, у результаті чого було здійснено перерахунок заборгованості.

Таким чином, матеріалами справи встановлено та не оспорюється ОСОБА_1 та його захисником наявність у ОСОБА_1 заборгованості по аліментах за період з травня 2013 року по грудень 2022 року в сумі 45117,80 грн.

Разом з тим, Кодекс України про адміністративні правопорушення доповнений статтею 183-1 КУпАП Законом України № 2234-VIII від 7 грудня 2017 року, який набрав чинності в частині застосування положень ст. 183-1 КУпАП з дня, наступного за днем його опублікування (6 січня 2018 року), тобто, з 7 січня 2018 року.

Відповідно до положень ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

З огляду на те, що відповідальність за несплату аліментів встановлена Законом України № 2234-VIII від 7 грудня 2017 року, який підлягає застосуванню з 7 січня 2018 року, ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП у разі, якщо сукупний розмір заборгованості за період з 7 січня 2018 року до моменту складання протоколу (2 вересня 2022 року) перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Згідно з даними довідки-розрахунку заборгованість по аліментах ОСОБА_1 , починаючи з 7 січня 2018 року до 2 вересня 2022 року, перевищує суму відповідних платежів аліментів за шість місяців, а, відтак, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

З огляду на встановлені обставини, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення є непереконливими та спростовуються сукупністю доказів у справі.

При цьому, доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений за відсутності ОСОБА_1 , а, відтак, не може бути доказом у справі, є безпідставними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не є доказом у справі, а містить виклад фактичних обставин, які особа, яка складає протокол, вважає такими, що свідчать про вчинення адміністративного правопорушення та підлягають перевірці під час розгляду справи.

За встановлених обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду та закриття провадження у справі з підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП, не встановлено, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Обухівського районного суду Київської області від 25 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Обухівського районного суду Київської області від 25 листопада 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП - без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва