Справа №712/309/23
Провадження № 3/712/380/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2023 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Гоменюк О.Ю., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

01 січня 2023 року о 02 год. 50 хв. в м.Черкаси, по вул.30-річчя Перемоги, 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу Drager, результат тесту 2,07 ‰. Вказаними діями порушив п.2.9.а) Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, визнав, та підтвердив обставини вчинення адміністративного правопорушення, викладені у протоколі. ОСОБА_1 пояснив, що в новорічну ніч він був змушений сісти за кермо після вживання алкоголю, оскільки у його дружини ОСОБА_2 , після проведеного хірургічного втручання стався гострий приступ затримки сечі, що супроводжувався гострим болем та неможливістю рухатися самостійно, тому вона потребувала невідкладної медичної допомоги. Погіршення стану здоров`я дружини трапилося в період комендантської години та повітряної тривоги, яка тривала з 31.12.2022 23 год. 10 хв. до 01.01.2023 04 год. 11 хв. Зателефонувавши в швидку медичну допомогу на лінію «103», їм було повідомлено, що бригади швидкої медичної допомоги не виїздять на виклики під час повітряної тривоги, рекомендовано вжити пігулки та чекати відбою повітряної тривоги, або спробувати їхати самостійно до КНП «Перша Черкаська міська лікарня». Викликати таксі у комендантську годину в с. Хутори, або знайти тверезого водія в новорічну ніч також не вдалося. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я дружини, ОСОБА_1 був змушений сісти за кермо, та самостійно відвіз дружину у КНП «Перша Черкаська міська лікарня». В лікарні їй надали необхідну медичну допомогу, поставивши катетер, знявши напругу та надали знеболююче. Дружину не госпіталізували, та рекомендували негайно звернутися до лікаря на наступний день. У зв`язку з тим, що вдома одна залишилася донька, яка є інвалідом з дитинства, і має захворювання опорно-рухового апарату та потребує сторонньої допомоги, потрібно було повертатися додому. За вказаних обставин, ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі у зв`язку із вчиненням ним дій у стані крайньої необхідності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя з`ясовує чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є пом`якшуючі та обтяжуючі вину обставини, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясовує інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статей 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності (ст.17 КУпАП).

Відповідно до ст.18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує».

Відповідно до довідки КНП «Перша Черкаська міська лікарня», ОСОБА_2 знаходилась на лікуванні в урологічному відділенні 01.01.2023 з діагнозом: «гостра затримка сечі»; проведене лікування: постановка постійного Фолієвського катетера; рекомендовано з`явитись до уролога в КНП «Перша Черкаська міська лікарня» 02.01.2023. В подальшому, 02.01.2023 ОСОБА_2 зверталась до лікаря-уролога КНП, і отримала рекомендації щодо лікування.

Згідно листа Структурного підрозділу Черкаської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги від 17.01.2023 №13, на єдиний телефонний номер «103» 01.01.2023 о 00 год. 58 хв. (заявка №30), 01 год. 30 хв. (заявка №51) зареєстровано виклик до жінки 50 років за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Хутори, з приводу проблем з катетером, гострої затримки сечі та болі в животі; були надані консультації.

Також, судом встановлено, що згідно посвідчення Серія НОМЕР_2 від 18.05.2022, ОСОБА_1 є законним представником ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є дитиною з інвалідністю до 18 років, та потребує стороннього догляду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності з метою не допустити негативних наслідків для життя і здоров`я близької людини своєї дружини ОСОБА_2 , яку він доставляв до лікарні для надання останній невідкладної кваліфікованої медичної допомоги. Обставини справи свідчать про те, що небезпека, яка виникла для життя і здоров`я дружини ОСОБА_2 внаслідок гострої затримки сечі, була дійсною та реальною. У зв`язку з комендантською годиною, повітряною тривогою, святковим днем, та різким погіршенням стану здоров`я дружини, така небезпека не могла бути усунута іншими засобами. При цьому, суд констатує, що заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернута шкода.

Відповідно до п.4 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин: вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Відтак, оскільки ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, яка являється обставиною, що виключає провадження по справі про адміністративне правопорушення, прихожу до висновку про необхідність закриття провадження по справі на підставі положень п.4 ст.247 КУпАП.

Згідно вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, тому в даному випадку судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 247, 283, 284, 287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м.Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.Ю. Гоменюк