Справа № 484/4237/23
Провадження № 3/484/50/23
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Маржиної Т.В.,
за участю секретаря судового засідання Сіраченко Д.В.
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1
захисника адвоката Дорова А.О.
розглянувши справу, яка надійшла до суду 24.01.2023 року з Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , не одруженого, РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт ID НОМЕР_3 , виданий 12.10.2021 року органом 4814, посвідчення водія серії НОМЕР_4 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 ; раніше до адміністративної відповідальності притягувався 10.10.2022 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ст. 172-20 ч.3 КУпАП (справа № 484/2131/22, провадження № 3/484/1011/22), -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22.11.2022 року о 14:30 годині на 125 км + 300 м автодороги Р-75 КПП Тимкове Балта Первомайськ - Олександрівка керував транспортним засобом Gelli M6 д.н.з НОМЕР_5 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме мав нечітку мову, тремтіння пальців кінцівок рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст. 130 ч.1 КУпАП.
Допитаний під час судового розгляду 23.02.2023 року ОСОБА_1 не визнав своєї вини у пред`явленому обвинуваченні та пояснив, що у зазначених у протоколі час і місці він не керував транспортним засобом. Керував син. Вони їхали машиною в смт Криве Озеро, машина зламалася і вони зупинилися за с. Кінецьпіль Первомайського району. Він залишився в машині, а син бусом-таксі поїхав. Потім повернувся, на місці відремонтували машину, син сів за кермо і вони поїхали далі. Його ніхто не зупиняв. Поліція під`їхала до автомобіля, поліцейські підійшли до машини, попросили документи, він надав, вони подивилися документи і повернули. Він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, тому що не керував транспортним засобом. Він просто сидів за кермом на місці водія. Чому там сидів не знає. Так йому хотілося. Що саме зламалося в машині не знає. Людина привезла запчастини і поміняла, працювала довго. Свідків того не було, ніхто до нього не підходив, крім одного поліцейського. Він просив поліцейського сісти поряд з ним, але чому так робив не знає. Всього був один поліцейський, не два. Коли під`їхала патрульна машина, в ній був один поліцейський. На блокпосту його не зупиняли. Все відбувалося одразу на виїзді з с. Кінецьпіль, вони не доїхали до блокпосту, машина зламалася раніше. Коли поліцейські складали документи, сина з ним не було.
Захисник адвокат Доров А.О. в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні наведеним у письмових запереченнях, і зазначив, що викладене у протоколі обвинувачення є незрозумілим, містить посилання на два порушення і не ясно, у чому саме обвинувачується ОСОБА_1 . Відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Свідків на відеозаписі не видно. Їх письмові пояснення однотипні, що викликає сумнів у їх достовірності. ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, посвідчення водія у нього не вилучалося. В протоколі не зазначено пристрій, за допомогою якого було знято відеозапис. ОСОБА_1 не видавалося направлення на огляд на стан сп`яніння, йому не пропонували пройти огляд у медичному закладі, а у протоколі наявні виправлення в даті вчинення правопорушення. Вважає, що у поліцейських не було підстав для зупинки транспортного засобу, адже крім наявного, більше не склали жодного протоколу про адміністративне правопорушення і не винесли ніякої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Також просив критично віднестись до пояснень свідка ОСОБА_3 , наданих в суді, оскільки свідок давав їх нечітко і плутався у поясненнях. Просив закрити справу за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Свідок ОСОБА_3 під час судового розгляду 23.03.2023 року пояснив суду, що є військовослужбовцем. Разом з поліцейськими в одному наряді вони чергували на блокпосту за с. Кінецпіль на виїзді в бік смт Врадіївка. За сплином часу точно не пам`ятає всіх обставин справи, тому що таких випадків було чимало. Зазначив, що пам`ятає ОСОБА_1 , який проїжджав блокпост на сірому автомобілі. Був у машині один, за кермом. Його, як і всіх, зупинили на блокпосту для перевірки документів. Чоловік був неадекватним, мав ознаки алкогольного сп`яніння, тому його зупинили і поліцейський викликав патрульну поліцію. До приїзду патрульних ОСОБА_1 залишався в машині і, звісно, коли приїхали поліцейські, він не керував автомобілем, а сидів у ньому, тому що вони ж його зупинили раніше. Поліцейські точно пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння і на місці, і в медзакладі, але той відмовлявся. Поліцейські склали протокол. ОСОБА_1 не дозволили їхати. Він комусь подзвонив, приїхала інша особа і сіла за кермо. Підтвердив, що дійсно надавав письмові пояснення. Вони були складені поліцейським одразу під час оформлення документів. В них зафіксовано все, як відбувалося. Разом з ним на чергуванні був ОСОБА_4 , він також був свідком і давав пояснення. Зараз він не може явитися в суд, тому що проходить військову службу в іншому місті.
Аналогічні пояснення свідок ОСОБА_3 надав поліцейським і вони приєднані до протоколу про адміністративне правопорушення. В судовому засіданні свідок підтвердив правдивість таких пояснень і заначив, що вони надані одразу під час складання протоколу.
Свідок ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. З рапорту поліції за результатами виконання приводу встановлено, що він проходить військову службу в іншому населеному пункті і явитися не може. Такі обставини також підтвердив свідок ОСОБА_3 , який проходить військову службу з ним одній частині, але зараз перебуває у відпустці.
Письмові пояснення свідка ОСОБА_5 , додані до протоколу про адміністративне правопорушення, досліджені судом. З них вбачається, що 22.11.2022 року в його присутності було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився. ОСОБА_1 , керував автомобілем Gelly і під`їхав до блокпосту з боку с. Кінецпіль.
Під час судового розгляду 23.02.2023 року було досліджено відеозапис, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення. З відеозапису вбачається, що транспортний засіб стоїть на узбіччі, до водійської двері підійшли поліцейські, водійські двері відкрилися, на водійському сидінні сидить ОСОБА_1 , за кермом. Інших осіб у транспортному засобі на відеозаписі не зафіксовано. Поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер, однак ОСОБА_1 відмовляється. Поліцейський пропонує пройти огляд у медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовляється. При цьому ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що є військовослужбовцем. Намагався приховати інформацію про своє місце проживання. Пропонував поліцейському сісти в машину поруч з ним. Також зафіксовано, що ОСОБА_1 особисто розписався у протоколі про адміністративне правопорушення.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування шляхом блокування дверей. Таку обставину в судовому засіданні підтвердив і свідок ОСОБА_3 .
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши надані суду письмові докази і відеозапис, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у пред`явленому обвинуваченні знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду.
Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п.1.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п. 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Згідно п. 1.9 Правил, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України визначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичне освідування для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних або токсичних засобів.
Відповідно до ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначено ст. 266 КУпАП, Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Мінюсті 11.11.2015 року за № 1413/27858.
Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, згідно до ч.2 ст. 266 КУпАП присутність свідків потрібна лише у разі відсутності відеозапису. В даному випадку відеозапис наявний, а пояснення свідків, які вони дали поліцейським і в суді, лише підтверджують зафіксований на відео факт відмови від огляду. При цьому суд зауважує, що факт керування транспортним засобом згідно наведених вище положення закону не має бути обов`язково зафіксований за допомогою відеозапису. Така вимога стосується лише процедури огляду і відмови від огляду. В даному випадку факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджений поясненнями свідків, з яких вбачається, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом був зупинений на блокпосту для перевірки документів і у нього були виявлені очевидні ознаки алкогольного сп`яніння, що дало підстави для виклику патрульної поліції. Суд вважає, що за таких обставин факт керування доведений.
Пунктом 4 розділу І Інструкції встановлено, що ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.
Наявність саме таких ознак зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 Саме про такі ознаки повідомили і свідки. Дійсно, вони не є медичними працівниками, як зазначив захисник ОСОБА_6 , однак цього і не вимагається для виявлення ознак сп`яніння, адже ознаки сп`яніння виявляються саме «на око», що дає підстави для перевірки особи на стан алкогольного чи іншого сп`яніння у встановленому законом порядку.
Свідок ОСОБА_3 підтвердив, що ОСОБА_1 виглядав п`яним, був неадекватним. Із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 дійсно має незв`язну мову, не може назвати адресу місця проживання, пропонує поліцейському присісти поруч.
Із письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , отриманих під час складання протоколу, встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні дав аналогічні пояснення і підтвердив, що дійсно він був присутнім під час того, як поліцейським було запропонованого ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку.
Суд вважає пояснення свідка ОСОБА_3 , що додані до протоколу та надані у суді, правдивими і такими, що підтверджують як факт керування, так і факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Надані у суді пояснення не містять розбіжностей з поясненнями, наданими свідком під час складання протоколу та підтверджуються відеозаписом. Жодної зацікавленості свідка у вирішенні справи та підстав обмовляти ОСОБА_1 , судом не встановлено. При цьому суд враховує, що за сплином часу свідок міг забути деякі подробиці. Крім того, він пояснив, що на блокпосту таких випадків було чимало і події могли переплутатися у пам`яті, однак у письмових поясненнях викладено все одразу після виявлення факту.
Пояснення ОСОБА_1 в суді про наявність іншої особи, яка керувала його транспортним засобом, а також про те, що він не був зупинений на блокпосту, не заслуговують на увагу. Суд визнає їх неправдивими, оскільки вони не підтверджуються жодними доказами, а навпаки, спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.
На відеозаписі також чітко зафіксовано пропозицію поліцейського ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як за допомогою алкотестера Драгер, так і у медичному закладі, та відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду.
Суд визнає відеозапис належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП. Про наявність такого доказу зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення (CD-диск з відеозаписом).
Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху ОСОБА_1 , як водій, зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Пунктами 6, 7 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
Пункт 6 розділу ІХ "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
На підставі досліджених у сукупності всіх наявних у справі доказів судом встановлено, що 22.11.2022 року о 14:10 годині на 125 км + 300 м. а/д Р-75 було виявлено ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом і мав ознаки алкогольного сп`яніння, що давало підстави працівникам поліції вимагати від нього проходження огляду на стан сп`яніння.
За процедурою працівник поліції повинен запропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а у разі відмови пройти такий огляд, або незгоди з його результатами, пройти зазначений огляд у медичному закладі.
За таких обставин судом встановлено, що ОСОБА_1 правомірно було запропоновано пройти зазначений огляд у відповідності до процедури його проходження, але він не надав згоди на його проходження. Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у медичному закладі, відповідно, і направлення на проходження такого огляду йому не видавалося і не мало бути видане. Також безпідставним є твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не було доставлено до медичного закладу, адже працівники поліції не мають повноважень на затримання особи за наведених обставин.
Наведені під час складання протоколу доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, спростовані в судовому засіданні сукупністю досліджених доказів, про що зазначено вище.
Твердження захисника про те, що поліцейські не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, також спростовуються вказаними доказами.
При цьому виправлення у протоколі про адміністративне правопорушення в частині місяця вчинення правопорушення, не впливає на об`єктивність розгляду справи, тому що дата вчинення «22.11.2022» узгоджується з іншими даними, зазначеними як у протоколі, так і в додатках до нього, де зазначено ту саму дату.
ОСОБА_1 як водій повинен дотримуватись встановлених правил дорожнього руху та знати про обов`язок пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і про відповідальність за відмову вій його проходження. Наявність статусу військовослужбовця, про який ОСОБА_1 повідомив поліцейських, не звільняє його від такого обов`язку.
Оскільки ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, як водія, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, заперечував, що керував транспортним засобом, це дає підстави вважати, що він намагався уникнути відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.
Сукупність встановлених обставин, підтверджених належними і допустимими доказами, переконує суд у тому, що вина ОСОБА_1 у пред`явленому обвинуваченні знайшла своє повне підтвердження під час розгляду справи.
Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частина 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Оцінюючи в сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 дійсно порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
При накладенні стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, яке за своєю природою є суспільно-небезпечним, особу порушника, який є військовослужбовцем, однак і на військовій службі притягувався до відповідальності за відмову пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При цьому суд визнає, що працівниками поліції не було допущено таких порушень процедури, які б могли вплинути на встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, а досліджені судом докази дозволяють поза усяким розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 . Суд зауважує, що занадто формальний підхід до оцінки доказів, щодо збирання яких КУпАП не визначає суворої процедури, нівелює принцип невідворотності покарання і можливість усунення від керування осіб, що керують транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння і є небезпечними для оточуючих. Невідворотність покарання таких осіб є запорукою безпеки суспільства.
Враховуючи наведене, характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу правопорушника, який намагався завести суд в оману з метою уникнення відповідальності, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 єдине можливе стягнення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
Крім того, на підставі п.5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір.
Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 30, 33, 221, 245, 246, 248, 251, 252, 279, 283, п.1 ч.1 ст. 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та призначити йому стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір на користь держави в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.
Постанову може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СУДДЯ: