Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
939/1624/22: не визначено.
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 16.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Дата набрання законної сили: 02.02.2023
Номер судового провадження: не визначено
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 939/1624/22Головуючий у І інстанції: Стасенко Г.В.Провадження №33/824/554/2023П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М УКРА Ї Н И
02 лютого 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Стрижеус А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Калетнік Марини Юріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бородянського районного суду Київської області від 05 грудня 2022 року,-
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.
Не погоджуючись з даним рішенням судді, захисником Калетнік М.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій вона просить оскаржувану постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що постанова підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає , що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом, відсутні докази зупинки працівником поліції, що виключає склад інкримінованого правопорушення.
Також зазначає, що працівники поліції в супереч вимогам ст. 35 Закону України «Про Національну поліції» зупинивши транспортний засіб, причину зупинки не повідомили, що є істотним порушення прав і свобод особи. Вказує, що працівник поліції не мав права перевіряти документи, оскільки були відсутні підстави для правомірної зупинки транспортного засобу.
Звертає увагу, що працівники поліції під час події не роз`яснювали прав і обов`язки, відповідно до ст.268 КУпАП. Відеоматеріали, які долучені до справи, не відповідають критерію допустимості, оскільки відеозапис переривається і взагалі не відображає всіх відомостей подій.
Також захисник ОСОБА_1 - адвокат Калетнік М.Ю. наголошує, що матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Калетнік М.Ю. підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити її з викладених підстав.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст.245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до п. 24 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни №14«Про практикузастосування судамиУкраїни законодавствау справахпро деякізлочини протибезпеки дорожньогоруху таексплуатації транспорту,а такожпро адміністративніправопорушення натранспорті» від23грудня 2005року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.
Стаття 9КУпАП закріплює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.
Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130КУпАП повністю підтверджується встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами вчинення адміністративного правопорушення та зібраними у відповідності з нормами КУпАП по справі доказами.
В основу висновків про винуватість ОСОБА_1 місцевим судом було покладено такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №131001 (а.с.1), яким встановлено, що 05 листопада 2022 року, о 22-й годині 35 хвилин, в смт Бородянці Бучанського району Київської області по вул. Європейській, 4, ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, керував автомобілем "BMW 318і", реєстраційний номер НОМЕР_1 , від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку з використанням прилад "Драгер" на місці зупинки та від проходження огляду в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.; направленням водія та актом огляду (а.с. 4-5), якими встановлено, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від огляду відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України; оптичним носієм інформації у вигляді СД-диску(а.с. 7), який містить відеозапис події.
Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення стороні захисту наданих їм прав та свобод у наданні доказі, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 в порушенні вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду і вважає, що матеріли в справі не містять інформації про обставини, які підлягають перевірці в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, оскільки вони підтверджують факт керування водієм транспортного засобу та відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Суд відхиляє апеляційні доводи сторони захисту, оскільки вони є безпідставними та такими, що були повністю спростовані під час судового засідання в суді першої інстанції.
Зокрема, доводи про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду, суд вважає такі доводи безпідставними, виходячи з наступного.
Із відеозапису, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що за кермом автомобіля, до якого підійшли поліцейські, знаходиться ОСОБА_1 і саме він, керуючи автомобілем, переїхав на узбіччя: ОСОБА_1 має зовнішні ознаки сп`яніння і визнав, що вживав вино, не оспорював, що керував транспортним засобом; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу «Драгер» та від проходження огляду в медичному закладі на вимогу поліцейського водій ОСОБА_1 відмовився, оскільки визнав, що вживав алкогольні напої і огляд це покаже; ніяких заперечень щодо дій поліцейських ОСОБА_1 не висловив, тим самим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
Щодо тверджень про не здійснення активний дій у вигляді керування транспортного засобу, апеляційний суд повністю відхиляє вказані доводи, виходячи з наступного.
Матеріалами відеофіксації підтверджується, що ОСОБА_1 , під час спілкування працівниками поліції, коли йому було запропоновано пройти огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також під час складання матеріалів, не повідомляв, що не керував транспортним засобом.
Натомість, характер його поведінки після зупинки працівниками поліції транспортного засобу, свідчить, що саме він керував вказаним транспортним засобом.
Крім того, ОСОБА_1 під час події перебував на місці водія транспортного засобу, що дає єдиний висновок про те, що саме він здійснював керування під час події.
Тому, доводи апелянта стосовно того, що він не керував транспортним засобом і на момент приїзду працівників патрульної поліції транспортний засіб не рухався, є такими, що не відповідають дійсності.
У противагу доводам захисника ОСОБА_1 - адвоката Калетнік М.Ю. про невиконання працівниками поліції вимог щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, апеляційний суд зазначає, що відеозаписом підтверджується, що водія було відсторонено від керування.
Апеляційний суд також наголошує, що надмірне прагнення до чистоти, переваги форми над змістом справи, оцінки доказів та тлумачення закону шкодить інтересам правопорядку та правосуддя та є настільки ж небезпечним, як правовий нігілізм.
Неодноразово суд апеляційної інстанції в справах про адміністративне правопорушення наголошував, що скасування судового рішення виключно на підставі формальної констатації, зокрема за наявності технічних помилок, неправильного зазначення часу або місця, не вручення похідних процесуальних документів та за відсутності інших підстав для скасування постанови суду жодним чином не сприятиме досягненню мети адміністративного провадження і адміністративної відповідальності за вчинення протиправного діяння. Такий підхід був би проявом надмірного формалізму та істотно порушував основні принципи правовладдя (невідворотності покарання за скоєне порушення, справедливості, рівності тощо).
ОСОБА_1 має правовий статус спеціального суб`єкта - водія, що підтверджується посвідченням водія.
Згідно п.1.3.ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.
Згідно п.2.5.ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом ст. 68 Конституції України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Крім того, з дослідженого відеозапису вбачається, що працівники поліції неодноразово та чітко пояснили ОСОБА_1 , що він має ознаки алкогольного сп`яніння та вимагали відповідно до п. 2.5 ПДР України пройти огляд на визначення такого стану.
Поведінка ОСОБА_1 на відеозаписі вказує, що він не вимагав роз`яснення йому певних прав або особливостей процедури, повністю усвідомлював вимогу поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, розумів ситуацію, у якій опинився.
За таких обставин, суд приходить до висновку про дотримання прав і свобод працівниками поліції під час події.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а такожстатті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч. 1 ст. 130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання захисника на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах доводів апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Стрижеус

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...