ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4475/22
Провадження № 3/210/166/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

"10" травня 2023 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Скотар Р.Є., розглянувши матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи: ВЧ НОМЕР_1 , солдат, стрілець, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 27 листопада 2022 року серії ААД №421414 вбачається, що 27.11.2022 року о 22 годині 30 хвилин в м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, Металургійний район, вул. Вокзальна 39, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом ГАЗ 322132 ПЕ днз НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога відмовився у встановленому законом порядку. Правопорушення вчинено повторно протягом року, попереднє 16.12.2021 року, про що є рішення Центрально-Міського районного суду від 16.02.2022 року №003784330. Зафіксовано на нагрудну камеру 477969, 477302. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

До початку судового засідання, 13 квітня 2023 року від представника ОСОБА_1 адвоката Охримович Л.С. надійшло клопотання про закриття справи, в якому зазначено наступне.

Наявні в матеріалах справи докази не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. В даному випадку, відсутня причина зупинки водія ОСОБА_1 , будь - яких доказів як порушення ним ПДР, так і причини зупинки до протоколу не надано, в протоколі це не зазначено, як і не задокументовано і не доведено того факту, що водій порушив правила дорожнього руху, яскравим свідченням чого є відсутність в матеріалах справи постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР. В протоколі лише формально перераховані ознаки наркотичного сп`яніння. Відповідно до фабули протоколу, ОСОБА_1 інкриміновано вчинення адміністративного правопорушення саме за ознаками наркотичного сп`янінні, однак відеозаписи не містять жодних даних про те, що поліцейській якимось чином перевіряли наявність вказаних ознак, вони не світили в очі водієві, не прохали його пройти по лінії рівно тощо. З наявного протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що у останнього не було тимчасово вилучено посвідчення водія, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом особі не видавався. Даний факт також підтверджується відеозаписом. Натомість матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем та передачі керування іншій уповноваженій особі, або тимчасового затримання його транспортного засобу, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів, оскільки, якщо поліцейські дійсно вважали, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, не є зрозумілим як вони дозволили йому і надалі керувати автомобілем.

Поліцейським під час складання протоколу не забезпечено ОСОБА_1 захисником, що являється прямим порушенням його права на захист, як особи, яка не має юридичної освіти та не може самостійно захищати свої права. Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, оскільки поліцейський є зацікавленою особою. Працівниками поліції не залучено жодних свідків, в присутності яких поліцейські мали запропонувати факт відмови від проходження медичного огляду на місці або в медичному закладі. Здійснюючи фіксацію можливого правопорушення, поліцейський лише формально зазначив ознаки наркотичного сп`яніння у протоколі про адміністративне правопорушення, але не надав жодних доказів, які підтверджують наявність цих ознак, зокрема, не зафіксував таких ознак за допомогою відеозапису.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем як і зазначено у протоколі, останній проходить військову службу з 2014 року та на момент складання протоколу був солдатом стрільцем В/Ч НОМЕР_1 . В 2014 році ОСОБА_1 отримав травму, пов`язану із проходженням військової служби у вигляді контузії, після чого має проблеми зі здоров`ям, в тому числі психічного з характеру (копії відповідних медичних документів додаються), які ускладнилися отриманою травмою 25.12.2022. Вказані обставини зазначив ОСОБА_1 поліцейським у день складання протоколу, крім того він повідомляв, що поспішає у своїх службових обов`язках, які не підлягають розголошенню стороннім особам, тобто фактично не відмовлявся від проходження огляду, однак всі ці зауваження не сприймалися патрульними та не зазначені у зібраних матеріалах, не отримавши чіткої відмови, поліцейські самі прийняли рішення, що ОСОБА_1 відмовляється від огляду, що не може свідчити про безсторонність, а свідчить про реальну упередженість поліцейських.

10.05.2023 року через канцелярію суду від представника ОСОБА_1 адвоката Охримович Л.С. надійшло доповнення до клопотання про закриття справи, в якому зазначено, що поліцейськими не надано жодних доказів, які б доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, отже останній не здійснював керування транспортним засобом.

На підтвердження обставин, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме доказів щодо повторного вчинення правопорушення за ст.130 КУПАП, як кваліфікуючої ознаки ч. 2 ст. 130 КУПАП до протоколу не додано жодного доказу.

Враховуючи вищевикладене, просить суд закрити провадження по справі № 210/4475/22 відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В судове засідання, призначене на 02.05.2023 року, 10.05.2023 року ОСОБА_1 не з`явився, про дату і час судового засідання був повідомлений належним чином. Від представника ОСОБА_1 адвоката Охримович Л.С. надійшла заява про розгляд справи без її участі, клопотання про закриття провадження підтримала повністю.

Суд, дослідивши надані до справи докази, приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Наведене вказує на те, що при розгляді зазначеного вище правопорушення повинні застосовуватись принципи кримінального судочинства. У зв`язку із цим при розгляді справи про адміністративне правопорушення, при наданні оцінки доказам та вирішенні питань про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стосовно доводів захисника ОСОБА_1 -адвоката Охримович Л.С., що поліцейськими не надано жодних доказів, які б доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд вважає доводи обгрунтованими з огляду на наступне.

Пунктом 1.3. ПДР України, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП може бути притягнена особа, яка є водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису «video 2022-11-29_10-13-30» вбачається рух автомобіля ГАЗ 322132ПЕ д.н.з НОМЕР_2 , проте на відеозаписі відображена дата 2050/11/27 час 06 год. 54хв., у той час як дата вчинення правопорушення відповідно до протоколу 27.11.2022 року о 22год.30 хв., отже даний відеозапис не свідчить про рух та зупинку автомобіля ГАЗ 322132ПЕ д.н.з НОМЕР_2 саме 27.11.2022 року о 22год.30 хв., тому відповідний відеозапис є неналежним та недостовірним доказом факту керування ОСОБА_1

Досліджений відеозапис «clip-0» розпочинається з моменту, коли працівники поліції підійшли до автомобіля, який стоїть на узбіччі в нерухомому стані. Крім того, на досліджених відеозаписах ОСОБА_1 неодноразово заперечував факт керування автомобілем працівникам поліції. Відеозапис події також не містить інформації, яка свідчила б про те, що автомобіль стояв з увімкненим двигуном.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено відсутність доказів керування ОСОБА_1 27 листопада 2022 року о 22 год. 30 хв.. транспортним засобом ГАЗ 322132ПЕ д.н.з НОМЕР_2 , оскільки ані відеозаписів, ані пояснень свідків, які були б свідками керування, ані будь-яких інших доказів, які можуть підтвердити факт керування ОСОБА_1 до матеріалів адміністративної справи не долучено.

Суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є лише водій транспортного засобу, тобто особа, яка ним керує. Тобто предметом доказування між іншим є і те, що певна особа керувала транспортним засобом будучи в стані алкогольного (наркотичного, тощо) сп`яніння, або за певними ознаками можна вважати, що перебувала в такому стані при відмові від проходження відповідного огляду.

Таким чином, з огляду на відсутність у матеріалах адміністративної справи доказів керування 27 листопада 2022 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_1 транспортним засобом, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не можна вважати суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стосовно доводів захисника-адвоката Охримович Л.С., що працівники поліції не встановлювали ознаки сп`яніння, ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 відсутні, суд вважає доводи обґрунтованими.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано ознаки сп`яніння - зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Однак відповідно до дослідженого відеозапису події, наразі такі ознаки як порушення мови, порушення координації рухів, ніяким чином працівники поліції не встановлювали. З відеозапису вбачається, що поведінка ОСОБА_1 є цілком адекватна обстановці, яка склалася, на запитання поліцейських відповідав чітко, координація рухів не порушена, порушення мови відсутнє. Будь-яких ознак, які б свідчили про вживання ним наркотичних речовин вказаний відеозапис не містить. Також ознаки сп`яніння письмовими поясненнями свідків не підтверджуються, а тому зазначення цих ознак викликає сумніви.

З урахуванням відсутності доказів встановлення та наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, тому підстав, згідно Інструкції 09.11.2015 № 1452/735, для пропонування працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 не було.

Стосовно доводів захисника-адвоката Охримович Л.С., що не було залучено свідків для огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд вважає доводи обгрунтованими з огляду на наступне.

Згідно п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до п. 1 розділу VII Інструкції, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Згідно п. 2 розділу VII Інструкції, поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Однак, дослідивши диск з відеозаписами долучений до матеріалів справи, суд звертає увагу, що відсутній час фіксування з 23.46 до 00.01 години 27 листопада 2022 року, долучений відеозаписфрагментарний, епізодичний, не є безперервним, не містить усіх обов`язкових відомостей для об`єктивного розгляду справи, що суперечить п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що даний доказ не відповідає вимогам достовірності.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. 6 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Дослідивши відеозапис «clip-1», судом встановлено, що ОСОБА_1 клопотав працівникам поліції про залучення свідків, проте працівники поліції клопотання про залучення свідків залишили позаувагою і жодним чином не відреагували.

З матеріалів адміністративної справи, вбачається, що свідки працівниками поліції для проведення огляду на стан сп`яніння не залучались.

Враховуючи вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, оскільки долучений відеозапис не є безперервним, епізодічний, фрагментарний, крім того особа, яка притягається до адміністративної відповідальності клопотала про залучення свідків, тому з метою фіксації відомостей та обставин вчиненного правопорушенняпрацівники поліції зобов`язані були залучити двох свідків для проведення огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, судом встановлено, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведений працівниками поліції всупереч вимогам ст.. 266 КУпАП, пункту 6 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, є недійсним відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП.

Стосовно доводів захисника-адвоката Охримович Л.С., щодо порушення права на захист ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає доводи обґрунтованими.

З досліджених відеозаписів «clip-0», «clip-1», вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово заявляв клопотання працівникам поліції про необхідність залучити адвоката та скористатися правовою допомогою, оскільки у нього немає юридичної освіти та він не може самостійно захищати свої права, проте працівники поліції залишили відповідне клопотання без задоволення.

Суд приходить до висновку, що інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Такими діями інспектор порушив право на отримання правової допомоги ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Стосовно доводів захисника-адвоката Охримович Л.С. щодо відсутності доказів повторного вчинення правопорушення за ч.1 ст.130 КУПАП, як кваліфікуючої ознаки ч. 2 ст. 130 КУПАП.

Склад правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП передбачає доведення, що особа повторно протягом року вчинила правопорушення за ч.1 статті 130 КУпАП.

За приписами ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, обов`язок надання доказів того, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП протягом року, за законом покладається на службову особу, що склала протокол про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що «правопорушення вчинено повторно протягом року, попереднє 16.12.2021 року, є рішення Центрально-Міського районного суду від 16.02.2022 року №003784330», однак до протоколу не долучено постанову суду, яка набрала чинності і підтверджує притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Долучена до матеріалів адміністративної справи довідка адмінпрактики не містить будь-яких відомостей щодо наявності постанови суду про притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, отже є неналежним та недостовірним доказом.

Суд приходить до висновку, що матеріали адміністративної справи не містять належних та достовірних доказів притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, отже склад адміністративного правопорушення за ч.2 ст.130 КУпаП є недоведеним.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення відповідний запис про відсторонення від керування автомобілем відсутній, як і відсутні в матеріалах справи протокол про відсторонення від керування автомобілем, або передачу його для керування іншій особі, що також ставить під сумнів обставини, викладені у протоколі щодо ОСОБА_1 .

Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

При цьому сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, тому, протокол не відповідає вимозі його достовірності.

Суд приходить до висновку, що надані матеріали адміністративної справи є суперечливими, не відповідають критеріям достовірності та належності, таким чином відсутні докази, які можуть свідчити «поза розумним сумнівом» про винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини

Враховуючи вищевикладене, склад адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП є недоведеним поза розумним сумнівом.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Приймаючи дане рішення, суддя керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення .

Суддя: Р. Є. Скотар