Номер провадження3/205/4599/23
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
ПОСТАНОВА
19 жовтня 2023 року м. Дніпро
Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Калініченко Г. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173, ч. 1 ст. 184, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),
23 вересня 2023 року о 14 годині 25 хвилин ОСОБА_1 не виконував свої батьківські обов`язки у вихованні свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не забезпечив його духовний та моральний розвиток, створив умови, при яких дитина стала учасником конфлікту людей в стані алкогольного сп`яніння.
Крім цього, 23 вересня 2023 року о 14 годині 23 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 в п`яному вигляді, вчинив дрібне хуліганство по відношенню до ОСОБА_3 , а саме виражався на її адресу нецензурною лайкою, провокував конфлікт, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.
Також, 23 вересня 2023 року о 14 годині 25 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Кар`єрна, буд. 13 в п`яному вигляді виражався нецензурною лайкою, кидався та погрожував працівникам поліції, на законні вимоги припинити вчинення адміністративного правопорушення не реагував.
Відповідальність за вказані адміністративні правопорушення передбачені ст. 173, ч. 1 ст. 184 та ст. 185 КУпАП.
Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 до суду не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, направив на адресу суду заяви в яких просив здійснити розгляд справ у його відсутність. При цьому зазначив, що свою провину у вчиненні даних адміністративних правопорушень не визнає у повному обсязі, просив закрити провадження у справі.
Таким чином, враховуючи що дана категорія справ до вичерпаного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, дотримуючись розумних строків розгляду справи, суд проводить розгляд справи у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності.
Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходить наступних висновків.
Так, на переконання суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ч. 1 ст. 184, ст. 185 КУпАП повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серій ВАВ №752934, №752932 та №752933 від 23.09.2023, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом працівників поліції від 23.09.2023; письмовою заявою ОСОБА_4 від 23.09.2023; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 23.09.2023; протоколом адміністративного затримання серії АЗ №023448 від 23.09.2023 та іншими документами у їх сукупності.
Аналізуючи вищевикладені докази, суд доходить висновку про їх належність, допустимість та достовірність, а їх кількість та взаємоузгодженість достатніми для встановлення в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ч. 1 ст. 184 та ст. 185 КУпАП, як дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, ухилення батька від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання та виховання неповнолітніх дітей, а також як злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.
При цьому, суд критично ставиться до заяви ОСОБА_1 який просив суд закрити провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки, як зазначено вище, судом встановлено наявність в діях останнього складів кожного правопорушення, скоєного ОСОБА_1 та його винності у їх вчиненні, що підтверджується сукупністю досліджених судом доказів. Будь-яких аргументів своєї незгоди з викладеними в протоколах обставинами ОСОБА_1 у своїх заявах не наводить, доказів не надає.
При вирішення питання про вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує положення ч. 2 ст. 33 КУпАП, відповідно до яких, судом враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.
Обставинами, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом визнає продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її та вчинення правопорушення в стані сп`яніння.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу відповідатиме характеру вчинених адміністративних правопорушень та особі правопорушника і буде достатнім задля виконання його мети.
Крім цього, суд враховує й положення ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі, визначеному ЗУ Про судовий збір.
Керуючись ст. ст. 23, 33, 36, 245, 251, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ч. 1 ст. 184, ст. 185 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок.
На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.
Постанова суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Г. П. Калініченко