КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 359/7258/23
провадження № 33/824/4991/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023року м. Київ

Київський апеляційний суд

в складі судді Кирилюк Г. М.,

при секретарі Усковій Я. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Константинова Олексія Геннадійовича на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2023 року в складі судді Кабанячого О. Г., в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 154 КУпАП, -

встановив:

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн, з конфіскацією тварини. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

13.10.2023 на вказану постанову суду захисник ОСОБА_1 - адвокат Константинов О. Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та винести нове судове рішення про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Свої доводи мотивує тим, що постанова та матеріали справи оформлені з численними порушеннями, на що суд першої інстанції не звернув увагу та не надав належну оцінку, підійшов упереджено до вирішення та з`ясування обставин справи, порушив вимоги ст. 272 КУпАП.

Зазначив, що протокол відносно ОСОБА_1 було складено нерозбірливим почерком, не в день вчинення правопорушення, а через 12 днів, в ньому не зазначено свідка ОСОБА_2 , пояснення якого є в матеріалах справи.

Відповідно до відповіді КНП «ББЛІЛ» на запит від 06.09.2023, потерпілий ОСОБА_3 звертався за медичною допомогою саме 07.07.2023 о 17 годині 00 хвилин, а подія відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення відбулася саме 06.07.2023 приблизно о 22 годині 30 хвилин, отже фактично за добу могла відбутися інша подія.

Вважає, що рентген стопи, фотографія ушкодженого пальця зі слідами крові не може слугувати доказом заподіяння ОСОБА_4 ушкоджень саме собакою ОСОБА_1 . Факт заподіяння 06 липня 2023 року шкоди потерпілому саме собакою ОСОБА_1 не доведений. Акту судово-медичного дослідження, яке б достовірно встановлювало характер ушкодження до матеріалів справи не надано.

Допитані в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 на питання: «Чи перебували собаки ОСОБА_6 на поводку та у наморднику у момент, коли він вибіг з будинку та побачив ОСОБА_4 ?» надав відповідь: « Ні, не перебували». Останній повідомив, що на подвір`ї будинку, де він та ОСОБА_1 мешкають, перебувала одна собака.

Свідок ОСОБА_7 , який є професіональним кінологом, повідомив суду, що подряпини на руці потерпілого не є наслідком укусу собаки, так як при укусі такої породи собаки були б інші травми.

На наданому ОСОБА_1 відеозаписі потерпілий визнав той факт, що він провокував собаку в день, коли робився відеозапис.

Додатково зазначив, що собака ОСОБА_1 є членом команди УДЦ «Геліон» , входить до складу збірної України з кінологічного міжнародного виду спорту Мондіоринг. З самого дитинства, протягом 7 років, собака знаходиться в постійному тренінгу виключно з ОСОБА_1 , порушення цього зв`язку шляхом конфіскації собаки призведе до нанесення собаці невиправної психологічної травми. Собака, звинувачена в укусі, не є небезпечною відповідно до «Списку потенційно-небезпечних порід та їх метисів». Скарги на неї ( крім потерпілого) відсутні, що підтвердила голова товариства Вишеньки-2 ОСОБА_8 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник - адвокат Константинов О. Г. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

ОСОБА_1 суду пояснила, що 06 липня 2023 року до неї та її чоловіка ОСОБА_5 приїхали друзі. На подвір`ї гуляла її собака породи німецька вівчарка. Після 22 години вони почули жіночі крики. Вони з чоловіком вийшли на вулицю, де стояв ОСОБА_6 , поруч з ним лежала його собака породи німецька вівчарка. Її собака стояла поруч біля його собаки. Чоловік забрав їх собаку. ОСОБА_6 сказав, що застрелить собаку і пішов додому зі своєю собакою. Через 20-15 хв. повернувся, почав стукати у двері з рушницею в руках. Їх товариш намагався його заспокоїти, йому наставили зброю в живіт. Вона викликала поліцію. Товариш написав заяву на ОСОБА_6 , а ОСОБА_6 заяву про те, що його покусала собака.

Додатково пояснила, що ОСОБА_6 запросив до себе її подругу, щоб вона оглянула його собаку і показав свою руку. З її слів на руці були точечні проколи на пальцях - великому і мізинці. Такі ранки не характерні внаслідок укусу німецької вівчарки.

Вважає, що ОСОБА_6 міг провокувати собаку, можливо відкрив калитку, тому собака вибігла. На даний час вони облаштували ворота таким чином, щоб їх неможливо було відкрити з вулиці.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, двічі повідомлявся про судовий розгляд за адресами, які містяться в матеріалах справи: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 . Судові повістки повернулись до суду з відмітками Укрпошти : «адресат відсутній за вказаною адресою».

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню з таких підстав.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог статей 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає, оскільки судом не враховано зміст протоколу про адміністративне правопорушення, не надано належної оцінки наявним у справі доказам.

Так, відповідно до ч.1 ст. 154 КУпАП порушенням правил утримання собак і котів є утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях). Зазначені правопорушення тягнуть за собою попередження або накладення штрафу на громадян від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від двадцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Таким чином диспозицією статті 154 КУпАП передбачена відповідальність за 1) утримання собак у місцях, де це заборонено відповідними правилами, 2) утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, 3) вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, при цьому ч. 3 ст. 154 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну.

Стаття 154 КУпАП України є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 154 КУпАП України більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. Відтак, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, особа, яка складає протокол повинна викласти суть правопорушення виходячи із частини першої даної статті з посиланням на конкретний пункт Правил утримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах, який вважається порушенням, чи Правил утримання домашніх тварин, чи інших нормативно- правових актів, що встановлюють вимоги до утримання та поводження з домашніми тваринами та виключно після цього зазначити наслідки у виді заподіяння шкоди, як це передбачено частиною третьою ст. 154 КУпАП України.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №743977, складеному 19 липня 2023 року в СТ «Вишеньки-2», 06 липня 2023 року близько 22.30 год. за адресою: АДРЕСА_4 , громадянка ОСОБА_1 не вжила заходів щодо самовільного виходу собаки на вулицю породи німецька вівчарка чорного кольору, кличка «Герда», в результаті чого остання накинулась на іншу собаку, що призвело до її травмування та травмування гр. ОСОБА_6 , завдавши шкоду здоров`ю та матеріальних збитків. Відповідальність за вказане правопорушення передбачена ч. 3 ст. 154 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які посилання на нормативно-правові акти, які встановлюють вимоги до утримання та поводження з домашніми тваринами, які були порушені особою, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та в чому це порушення проявилось.

Тобто, в протоколі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.154 КУпАП не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.154 КУпАП.

Відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення посилання на порушення положень конкретного нормативно-правового акту фактично унеможливлює притягнення особи до відповідальності.

Та обставина, що собака накинулась на іншу собаку, що призвело до її травмування та травмування потерпілого, не є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП.

Зазначені обставині виключають можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.154 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винною в тому, що її собака залишила свій двір без намордника та власника, що призвело до заподіяння потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, суд очевидно та поза всяким розумним сумнівом вийшов за межі змісту та суті адміністративного правопорушення, вказаного у протоколі.

Матеріали справи також не містять належних та достатніх доказів того, що травмування потерпілого ОСОБА_6 відбулося саме 06 липня 2023 року за обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Той факт, що ОСОБА_6 07 липня 2023 року о 18.35 здійснив виклик працівників поліції та в цей же день звернувся за медичною допомогою, не може слугувати достатнім доказом того, що вказане ушкодження було заподіяно внаслідок укусу собаки ОСОБА_1 .

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд немає права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових принципах, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Під час перегляду справи апеляційним судом встановлено, що суть адміністративного правопорушення, вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає положенням диспозиції статті 154 КУпАП, яка разом зі статтею 256 цього Кодексу вимагає від посадової особи, що складає протокол, обов`язок чітко та зрозуміло сформулювати суть вчиненого правопорушення, тобто висунутого проти особи обвинувачення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

При вирішенні апеляційної скарги відповідно до приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Так згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.39 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин апеляційний суд прийшов до висновку, що суд першої інстанції не звернув увагу на зміст протоколу про адміністративне правопорушення та відповідність суті адміністративного правопорушення, вказаного у протоколі, положенням диспозиції ст. 154 КУпАП , дав неналежну оцінку наявним у справі доказам, що призвело до помилкового висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2023 року підлягає скасуванню, а провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Константинова Олексія Геннадійовича задовольнити.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2023 року скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 154 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП , у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк