Справа № 307/130/23
Провадження № 3/307/45/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2023 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Гримут В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення вчинене

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України, уродженцем с. Бажінці Слободського району Кіровської області, мешканцем АДРЕСА_1 , молодшим інспектором прикордонної служби 3-ї категорії 3-ї групи інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », передбачене ч. 2 ст. 172-18 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 06.01.2022, близько 16.30 год., під час перевірки персоналу було виявлено старшого солдата ОСОБА_1 та молодшого прикордонного наряду солдата строкової служби ОСОБА_2 , які згідно з наказом на охорону державного кордону в період з 11.00 год. до 18.00 год. 06 січня 2023 року виконували обов`язки з охорони державного кордону в межах 262-263 прикордонних знаків, ділянка відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », територія Тячівської об`єднаної території громади, під виконання своїх обов`язків ОСОБА_2 розмовляв по особистому засобу зв`язку (мобільному телефону) у власних цілях.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину не визнав. Пояснив, що 06.01.2022, близько 16.30 год., він разом з ОСОБА_2 здійснювали охорону державного кордону. На момент коли проводилося перевірка він самостійно рухався в межах 262-263 прикордонних знаків і його не було поруч в той час коли ОСОБА_2 користувався власними засобами зв`язку. Про наявність в ОСОБА_2 мобільного телефону йому не було відомо.

Розглянувши вказаний протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього докази вважаю, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 172-18 КУпАП України передбачено, що адміністративна відповідальність настає за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.97 року, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У рішенні у справі «Карелін проти росії» («Karelin v. russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд погоджується з одностайною позицією семи суддів ЄСПЛ, викладеною в цьому рішенні.

Згідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно витягу з наказу начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_4 від 06.01.2023 ОСОБА_1 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Із рапорту в.о. заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_3 від 6 січня 2023 року не вбачається, що ОСОБА_2 користувався особистим телефоном у присутності ОСОБА_1 , а також те, що ОСОБА_1 було відомо про наявність у ОСОБА_2 телефону під час виходу в наряд по охороні Державного кордону.

Надані під час розгляду справи показання ОСОБА_1 співпадають його письмовим поясненням, які були відідрані від нього 6 січня 2023 року.

Інших доказів винуватості ОСОБА_1 , та доказів, які б спростовували його пояснення матеріали справи не містять.

Враховуючи вищенаведене підстави вважати, що у діях ОСОБА_1 наявні подія та склад правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП відсутні.

Згідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, керуючись стст. 9, 247 п. 1, 245, 251, 280, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В Л Я Ю:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП закрити за відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд на протязі 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Тячівського

районного суду В.І. Гримут