П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, запроваджену ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону ЗхРУ ДПС відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

16 серпня 2023 року о 10 годині 45 хвилин ОСОБА_2 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на околиці м. Ужгород на напрямку 317 прикордонного знаку на відстані 4000 метрів до державного кордону України за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку в пішому порядку поза пунктом пропуску в складі групи осіб. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України "Про Державний кордон України» від 04.11.1991. Дії ОСОБА_2 підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки не повідомив, у зв`язку з чим суддя розглянув справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Частиною 1 статті 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Частиною 2 статті 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Складанню протоколу про адміністративне правопорушення, повинен передувати процес зібрання доказів, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення.

На підтвердження вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, особою, яка склала відповідний протокол, надано тільки протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 16.08.2023, протокол про адміністративне затримання від 16.08.2023, копію паспорта громадянина України, копію протоколу серії ЗхРУ № 0135516 від 17.08.2023 відносно ОСОБА_3 .

Також, до протоколу додані письмові пояснення ОСОБА_2 від 16.08.2023, відповідно до яких він приїхав до м. Ужгород з м. Одеси у туристичних цілях. Планував перебувати в місті приблизно тиждень, після чого повернутись до м. Одеса.

Жодних відомостей, які б підтверджували, що ОСОБА_2 намагався незаконно перетнути державний кордон з України в Словаччину поза пунктами пропуску через державний кордон, чи інших доказів, які б вказували на обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, матеріали справи не містять.

Крім того, з вказаного протоколу та доданих до нього матеріалів не надається можливим встановити, що дії ОСОБА_2 були вчинені групою осіб або такий притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КупАП, а долучена копія протоколу серії ЗхРУ № 0135516 від 17.08.2023 відносно ОСОБА_3 не може беззаперечно свідчити про те, що ОСОБА_2 вчинив інкриміноване адміністративне правопорушення у складі групи осіб.

Також з вказаного протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів не видається можливим встановити ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, зокрема, в чому саме виражались дії ОСОБА_2 , спрямовані на спробу незаконного перетину державного кордону, позаяк останнього було зупинено на відстані 4000 метрів до лінії державного кордону, що є надто великою відстанню.

Таким чином твердження у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_2 здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України до Словаччини, поза пунктами пропуску через державний кордон України, не ґрунтується на фактичних обставинах справи. З наданих суду доказів неможливо встановити в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прямий умисел, спрямований на незаконне перетину державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску.

Таким чином, наведене у протоколі про адміністративне правопорушення твердження про те, що ОСОБА_2 вчинив спробу незаконного перетину Державного кордону України в складі групи осіб, не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки не підкріплене жодними іншими, крім самого протоколу, доказами, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Правильність та точність складення протоколу про адміністративне правопорушення впливає на набуття ним доказової сили, однак, виходячи з приписів ст. 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення, не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Також необхідно зазначити, що в своїх рішеннях у справі "Малофєєва проти Росії" та справі "Карелін проти Росії" Європейський суд з прав людини вказав, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, позаяк це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зіст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу "Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства" (N 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Беручи до уваги наведене, суддя прийшов до висновку, що матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та наявності в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що органом, який запровадив відносно ОСОБА_2 справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, не доведено наявність в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, суддя прийшов до висновку, що провадження в справі належить закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Беручи до уваги висновок про закриття провадження у справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.7, 9, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 256, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.І. Зарева