№ 536/1658/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участю секретаря судового засідання Клонової І.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП,-

Встановив:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №789925 від 03 серпня 2023 року зазначено, що 23 липня 2023 року, приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , вчинив сварку з ОСОБА_2 , під час якої кричав та виражався нецензурною лайкою, а також погрожував ножем в присутності інших громадян, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнає частково. Раніше він працював у ОСОБА_2 , але останній не повністю заплатив йому за роботу. Точну дату та час він не пам`ятає, він прийшов до ОСОБА_2 та висловив претензії з приводу оплати за роботу, маючи при собі ніж, який він просто тримав у руці, але ним не погрожував. Перед цими подіями він вживав алкогольні напої. У них з ОСОБА_2 відбулася сварка, під час якої він дійсно висловлювався нецензурною лайкою. Під час сварки він стояв за парканом домоволодіння, в той час як ОСОБА_2 перебував у дворі цього домоволодіння. Також у дворі домоволодіння ОСОБА_2 під час подій були й інші особи, але він сварився виключно з ОСОБА_2 на ґрунті особистих неприязних відносин. Наголосив, що до подвір`я він підходив лише один раз, під час чого й відбулася сварка з ОСОБА_2 . Зазначив, що він у нього й до цих подій були недобрі стосунки з ОСОБА_2 , через що останній його оговорює та надає неправдиві пояснення. Вказав, що навіть не хотів у ОСОБА_2 працювати, але останній дуже просив.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що у липні місяці цього року, точну дату та час він не пам`ятає, він зі своїми знайомими святкував, вони відпочивали. У дворі їх було приблизно 15 осіб. В цей час він почув нецензурну лайку, та побачив ОСОБА_1 , який йшов по вулиці. Він заспокоїв ОСОБА_1 , який приблизно через 20 хвилин залишив місце події, та потім повернувся з ножем і почав бити по паркану. На час подій ОСОБА_1 був в стані сп`яніння та мав при собі ніж, яким не погрожував, він просто мав його при собі та стукав по паркану. Згодом ОСОБА_1 увели з місця події. Вказав, що з ОСОБА_1 він не сварився, останній порушував громадський порядок. ОСОБА_1 дійсно у нього працював, але він з ним у повному обсязі розрахувався. До цих подій ОСОБА_1 не висував йому претензій з приводу заборгованості по оплаті за роботу. Про події, що відбулися, він повідомив до поліції наступного дня, після того як вранці зателефонував ОСОБА_1 , але останній почав його ображати. Він повідомляв працівникам поліції про те, що були свідки подій, але поліцейськими ці свідки опитані не були.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо, а також іншими документами.

Судом було досліджено наступні докази по справі:

протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №789925 від 03 серпня 2023 року, в якому зазначено, що 23 липня 2023 року, приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , вчинив сварку з ОСОБА_2 , під час якої кричав та виражався нецензурною лайкою, а також погрожував ножем в присутності інших громадян, чи порушив громадський порядок і спокій громадян (а.с.3);

рапорт старшого інспектора-чергового відділення поліції №2 (м. Кременчук) ГУНП в Полтавській області Литвиненка П.Г. від 24 липня 2023 року, із якого вбачається, що 24 липня 2023 року об 11 год. 39 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 24 липня 2023 року об 11 год. 37 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , 23.07.2023 року сусід ОСОБА_3 бігав з ножем по вулиці, заявник ОСОБА_2 почав проводити бесіду, після чого почав погрожувати заявнику (а.с.4);

протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 24 липня 2023 року, із якого вбачається, що ОСОБА_2 повідомив, що 23 липня 2023 року, приблизно о 19 год. 00 хв. його сусід ОСОБА_3 ходив по вулиці Богданова та безпідставно виражався нецензурними словами, гучно кричав та погрожував фізичною розправою (а.с.5);

письмові пояснення ОСОБА_2 від 24.07.2023, у відповідності до яких його сусід ОСОБА_3 ходив по вулиці, голосно кричав, висловлювався в його бік нецензурною лайкою, при цьому перебував в стані алкогольного сп`яніння. Сьогодні в 11-30 він залефонував йому щоб дізнатися, що вчора трапилося, на що він почав кричати, ображати та висловлюватися в його бік нецензурною лайкою (а.с 6);

рапорт інспектора СРПП ВНВ № 2 КРУП, де вказано, що 24.07.2023 об 11-37 ЄО№ 31.06 надійшов виклик зі служби 102 про погрози фізичною розправою. Нарядом СРПП було прийнято заяву та пояснення від заявника (а.с. 7);

пояснення ОСОБА_1 від 01.08.2023 (а.с. 8), у відповідності до яких він пояснив, що 23.07.2023 близько 19-00 год. в с. Недогарки по вул. Богданова на ґрунті особистих неприязних відносин у нього виник конфлікт із сусідом ОСОБА_4 , під час якого він виражався нецензурною лайкою в його бік та погрожував ножем в присутності інших громадян. Потім його забрала знайома та відвела додому. Він перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 8).

Також, судом за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 неодноразово викликалися в судове засідання свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , проте останні в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили. В протоколі про адміністративне правопорушення особою, яка його склала, свідків вчинення адміністративного правопорушення не зазначено.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступних висновків.

Статтею 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає у порушенні громадського порядку (урегульованої правовими та іншими соціальними нормами системи суспільних відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей) шляхом вживання нецензурної лайки в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та вчинення інших дій. При цьому, для кваліфікації таких дій за ст.173 КУпАП обов`язковому встановленню підлягає те, чи були вони вчинені з хуліганських мотивів, тобто через прагнення особи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Згідно правового висновку Верховного Суду України, сформульованого в рішенні від 4 жовтня 2012 року (справа № 5-17 кс 12), об`єктом посягання при хуліганстві є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, усталених правил поведінки в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Зміст та спрямованість цього діяння висновуються з характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між учасниками конфлікту.

Суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується наявністю вини у формі як прямого так і непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Суд зауважує на тому, що обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП є хуліганський мотив та умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих є головним моментом, що визначає зміст поведінки хулігана.

Хуліганські дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку негативізму й ворожого ставлення до суспільства.

Для юридичної оцінки діяння за статтею 173 КУпАП обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього правопорушення у виді порушення громадського порядку і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

За відсутності відповідного мотиву, коли діяння зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і такі дії спрямовані до конкретної особи з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Так, як роз`яснив Верховний Суд в своїй постанові від 03.07.2019 у справі № 288/1158/16-к, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства від інших незаконних дій проти особи. При цьому, хуліганські дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 виконував роботу у ОСОБА_2 , що не заперечує й потерпілий в своїх поясненнях, та наявність суперечки щодо розміру оплати за виконану роботу. Також, ОСОБА_1 наголошує, що конфлікт виник саме на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_2 , які наявні протягом тривалого часу та загострилися через, на його думку, не повну оплату виконаної роботи.

Факт погроз ножем спростували в судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , вказавши, що ножем ОСОБА_1 стукав по паркану.

Пояснення ОСОБА_1 щодо вчинення сварки з ОСОБА_2 на ґрунті особистих неприязних відносин, надані в судовому засідання, узгоджуються з його письмовими поясненнями від 01 серпня 2023 року,

Також, в письмових поясненнях потерпілого ОСОБА_2 від 24 липня 2023 року зазначено, що під час конфлікту ОСОБА_1 висловлювався саме в його бік нецензурною лайкою.

Аналізуючи правову природу виниклого конфлікту, необхідно дійти висновку про відсутність в ньому такої необхідної складової правопорушення як наявність вини у формі прямого чи непрямого умислу на порушення саме громадського порядку, оскільки він виник не у сфері громадського порядку і не стосується суспільних відносин, а за своєю правовою природою є побутовим, виниклий на ґрунті особистих неприязних відносин, через що було створено побутову конфліктну ситуацію.

В даному випадку, у справі відсутні будь-які докази умисного порушення ОСОБА_1 громадського порядку і спокою громадян. Описані у протоколі про адміністративне правопорушення дії правопорушника не містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, з них не вбачається ні об`єктивна сторона правопорушення у сфері суспільних правовідносин, ні суб`єктивна - у формі умислу особи на скоєння хуліганських дій, з порушенням громадського порядку.

Натомість, поясненнями учасників процесу та дослідженими матеріалами справи доводиться побутовий характер сварки, яка виникла на ґрунті неприязних взаємовідносин між сусідами, які не могли дійти згоди щодо розміру оплати за виконану роботу.

Також, суд наголошує, що крім протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які є учасниками вказаного конфлікту, інших доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 було вчинено правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП, матеріали справи не містять. Працівником поліції не було допитано інших свідків даної події, хоча ОСОБА_2 зазначає, що повідомляв про них співробітникам поліції, не були долучені інші належні та допустимі докази.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Працівниками поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення, та на яких згідно закону покладається обов`язок збирання доказів, не долучено до матеріалів справи доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, зважаючи на викладене, ґрунтуючись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та взаємозв`язку, на підставі досліджених в суді доказів, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

За вищевказаних обставин, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі згідно ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Керуючись ст.ст.173, 247, 283, 284 КУпАП, -

Постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дні винесення постанови.

Повний текст постанови проголошено 15.11.2023.

СуддяАнна Сергіївна Река