справа № 208/7812/23
№ провадження 3/208/2181/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 жовтня 2023 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 06.04.2021 року, орган видачі, центр № 3531 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 5 КУпАП,протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 256239 від 08.08.2023 року, -

встановив:

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська після дооформлення 20.09.2023 року надійшов матеріал про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 5 КУпАП,

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 256239 від 08.08.2023 року, вбачається що 08.08.2023 року о 14:30 годині, здійснював рух на ТЗ, при цьому не маючи права керування ТЗ, автомобілем марки «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_2 в м. Кам`янське по вул.. М.Грушевського біля буд. № 14, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив ч.5 ст. 126 КУпАП.

21.09.2023 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано в провадження судді Івченко Т.П.

Крім протоколу до матеріалів адміністративної справи були додані довідка заступника начальника СПА Кам`янського РУП Кошелєва І. без дати та будь-яких реквізитів, довідка інспектора СПА Кам`янського РУП Демніченко від 10.08.2023 року про те що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за постановою від 25.08.2022 року серії ЕАР № 5802442 від 25.08.2022 року; рапорт інспектора ВРПП Кам`янського РУП Гордієнко О. від 08.08.2023 року, в якому надано інформацію щодо виявлення правопорушення з посиланням на фіксацію події на бодікамеру 4843.

Проте, в протоколі відсутня інформацію про фіксацію події на бодікамеру та долучення запису з неї, та такий запис до протоколу серії ААД № 256239 також не було долучено. Крім того за змістом отриманого протоколу зазначено що і свідки події також відсутні.

Виходячи з наведеного, враховуючи приписи ст.ст. 245, 251, 256, 278, 280 КУпАП, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року, Постановою судді від 24.08.2023 року протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 256239 від 08.08.2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.5 КУпАП повернуто до Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для належного оформлення.

Отримав 31.08.2023 року зазначений матеріал на дооформлення, що підтверджено вхідною реєстрацією Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за № 44/18802, без здійснення будь-яких дій чи долучення будь-яких доказів, в тому числі відеозапису фіксації адміністративного правопорушення на боді камеру № 4843, яку було зазначено у рапорті інспектора ВРПП Кам`янського РУП Гордієнко О від 08.08.2023 року, повернуто справу до провадження суду 21.09.2023 року.

Відповідно до ст. 221 КУпАП, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені частинами третьою і п`ятою статті 126.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення(об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Так, відповідно до ч. 5 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами або особою, позбавленою права керування транспортними засобами, повторно протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Вказані дії орган, який розглядає справу повинен вчинити для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року (з наступними змінами та доповненнями), визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Крім того частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема: частини перша, друга і четверта статті 126.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті, але таких доказів повторності працівниками поліції до протоколу не додано.

Додана до матеріалів справи довідка від 10.08.2023 року видана інспектором САП Кам`янського РУП К.Демніченко про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій вказано, що Постановою батальйону патрульної поліції м. Кременчук УПП в Полтавській області ЕАР № 5802442 за ч.2 ст. 126 від 25.08.2022 року за керування ТЗ, не маючи права керування, накладено штраф у розмірі 3400 грн. на користь держави, не береться судом до уваги, оскільки не долучено до матеріалів справи копії постанови, завіреної належним чином, також на підставі чого він позбавлений права керування транспортними засобами, будь-яких інших доказів які б підтверджували вину правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 КУпАП, такі як свідки, запис відеореєстратору або з бодікамери поліцейського, на який він посилається у своєму рапорті, до протоколу серії ААД № 256239 від 08.08.2023 року, співробітниками поліції до матеріалів справи не додано.

Отже, доказів того, що про ОСОБА_1 керував транспортним засобом, немаючи відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явив їх для перевірки, або стосовно нього встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, або його позбавлено права керування транспортними засобами, повторно протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, матеріали справи не мають.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у п.52 рішення від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» (заява №74420/01) зазначив, що питання щодо допустимості доказів у справі це насамперед предмет регулювання національного законодавства і, як правило, саме національні суди уповноважені давати оцінку наявним у справі доказам. Суд, зі свого боку, повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим(див. рішення від 23 квітня 1997 р. у справі «ВанМехелен та інші проти Нідерландів», № 21363/93, № 21364/93, № 21427/93 та № 22056/93, п. 50; рішення від 9 червня 1998 р. у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії», №25829/94, п. 34; ухвалу від 6 травня 2003 р. щодо неприйнятності справи «Секейра проти Португалії», № 73557/01; ухвалу від 6 квітня 2004 р. щодо неприйнятності справи «Шеннон проти Сполученого Королівства», №67537/01). У такому випадку Суд зобов`язаний не визначати, чи певні докази було отримано незаконно, а перевіряти, чи така «незаконність» не спричинила порушення іншого права, гарантованого Конвенцією.

У справах «Малофєєва протиРосії»(«MalafeyevaуRussia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін протиРосії»(«Karelinу.Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Отже, належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 умисно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП, тобто керував транспортним засобом, немаючи відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, яке вчинено ним повторно протягом року, що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 256239 від 08.08.2023 року, матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, суддя дійшов висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 2 ст. 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 247 ч. 1 п. 1, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Івченко Т. П.