Номер провадження 3/754/2184/23
Справа №754/4782/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 травня 2023 року

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Мельник І.Г., за участю секретаря судового засідання Алчієвої А.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Попченкової І.М., потерпілої ОСОБА_2 , її представника адвоката Середницького Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2023 року на адресу суду з Деснянського УП ГУНП у м. Києві надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ №261828 від 07.04.2023 вбачається, що 15.02.2023 року близько 12:00 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно дружини громадянки ОСОБА_2 , а саме: висловлювався брутальною лайкою, кидався у бійку, погрожував фізичною розправою, чим порушив п.11, 17 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинивши таким чином правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Свідки правопорушення відсутні. До протоколу додається: матеріали справи.

У матеріалах справи містяться: рапорт інспектора СПДН Деснянського УП ГУНП у м. Києві, електронне звернення до Національної поліції України ОСОБА_2 з приводу вчинення відносно неї та її доньки з боку її чоловіка ОСОБА_1 насильницьких дій, пояснення ОСОБА_1 від 07.04.2023 року, заява ОСОБА_1 до Деснянського УП ГУНП у м. Києві про встановлення місцезнаходження та умов проживання дитини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП не визнав, пояснив, що на даний момент шлюбні відносини між ним з дружиною фактично припинились, ним було прийнято рішення проживати окремо, дружина з донькою залишилась проживати у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить його батькам. В подальшому 03.11.2022 дружина направила дитину його батькам у Кировоградську область, с. Великі Трояни. 30.01.2023 року він привіз дитину до матері. З 06.02.2023 по 12.02.2023 дитина проживала разом з ним. В цей час дружина намагалась влаштувати своє особисте життя, використовуючи квартиру його батьків для зустрічей з чоловіками, тому 15.02.2023 він приїхавши до квартири разом зі своїми батьками попросив дружину, ОСОБА_2 віддати ключі від квартири. Після цього ОСОБА_2 забрала доньку та поїхала з квартири у невідомому напрямку, заблокував його контакт на всіх месенджерах, тому він до кінця квітня не мав контакту з донькою. Брудною лайкою в адрес дружини не висловлювався, фізичною розправою не погрожував. Наполягав, що з квартири дружину та доньку не виганяв, дружина в процесі розмови, сама зібрала речі та пішла з квартири. Вказував, що під час їх розмови із дружиною, донька разом з його матір`ю гуляла на вулиці. Дружина поліцію 15.02.2023 не викликала.

Представник, ОСОБА_1 , адвокат Попченкова І.М. у судовому засіданні пояснила, що протокол про адміністративне правопорушення був складений на підставі заяви ОСОБА_2 , яка була зареєстрована у Деснянського УП ГУНП у м. Києві за вхд. С-937 23.03.2023 року. Вважає, що ОСОБА_2 вирішила звернутись з заявою до поліції після того, як ОСОБА_1 почав з`ясовувати місце проживання дитини та звернувся у поліцію з заявою про встановлення місця знаходження дитини. Вважає, що у матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, доказова база суперечлива.

Потерпіла ОСОБА_2 , у судовому засіданні пояснила, що вона звернулась у поліцію, щоб зафіксувати подію, яка сталася 15.02.2023 року між нею та чоловіком, оскільки останній вигнав її разом із донькою з квартири, що на її думку і є психічним насиллям. Також вказувала, що чоловік не застосовував до неї фізичного насилля, фізичною розправою не погрожував.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, ч.1 ст.251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення зокрема є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В той же час, будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 15.02.2023 року близько 12:00 вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , суду не надано.

Так, під час судового розгляду, поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спростовано факт вчинення насильства фізичного характеру, хоча про це зазначено у протоколі.

Крім того, будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 було вчинено психологічне насильство судді також не надано.

При цьому, пояснення ОСОБА_2 суддя оцінює критично, оскільки вони є непослідовними. Також ОСОБА_2 не надано судді обґрунтованих пояснень, чому з приводу насильства вчиненого 15.02.2023 року, ОСОБА_2 звернулась до поліції тільки 23.03.2023 року.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відсутність будь-яких інших належних та допустимих доказів по справі, позбавляють суддю можливості перевірити правильність встановлення, як об`єктивних, так суб`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, пояснення потерпілої, їх представників, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП недоведена, оскільки під час судового розгляду належних, допустимих та достатніх доказів про наявність в діях ОСОБА_1 як об`єктивних, так і суб`єктивних ознак складу вказаного адміністративного правопорушення, судді не надано.

Згідно зі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративні правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 7, 173-2, 251, 252, 280, 283, 284, 288, 289, 291, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП - закрити.

Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ця постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Мельник І.Г.