ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 687/642/23

Провадження № 33/4820/373/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому з участю секретаря Антала Є.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Возняк А.Г., апеляційну скаргу захисника Возняк А.Г. на постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 01червня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм ТОВ РПВ Київ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

За постановою суду ОСОБА_1 31.05.2023 року о 10 год. 09 хв. в смт.Чемерівці, по вул. Івана Франка, 3, керував автомобілем MAN, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, на місці зупинки з використанням приладу «ALCOTEST 6810», тест № 525, результат 0,68 проміле. Від повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 ч. 1 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Возняк А.Г. просить постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 01 червня 2023 року скасувати, закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.130 ч.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанову суду вважає такою, що прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно у своїй постанові послався на те, що ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки останній свою вину у вказаному не визнав.

На думку захисника, ОСОБА_1 безпідставно притягнули до адміністративної відповідальності, оскільки транспортним засобом він не керував. В матеріалах справи відсутні доказі, які б підтверджували вказане.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був складений 31.05.2023 року, а розгляд справи щодо нього було призначено на 01.06.2023 року, тобто на наступний день, що є порушенням права ОСОБА_1 на захист.

Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснювався відеозапис обставин події, а також відомості про дату та час його виготовлення. Разом з тим, відеозапис записаний не безперервно, а складається лише з вибраних фрагментів, що є неприпустимим.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 та його захисник Возняк А.Г. підтримали доводи апеляційної скарги, просилиїї задовольнити з підстав, викладених у ній.

Мотиви суду

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнав, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №303619 від 31.05.2023 року, з якого вбачається, що 31.05.2023 року о 10 год. 09 хв. в смт. Чемерівці по вул. Івана Франка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAN, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Стан алкогольного сп`яніння підтверджено на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу Алкотест 6810 Драгер № ARCD-0555, тест № 525. Від повторного огляду в медичному закладі водій відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП(а.с. 3);

- роздруківки з технічного приладу DragerAlcotest 6810, з якої вбачається, що 31.05.2023 року ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат тесту - 0,68 проміле (а.с. 4);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу DragerAlcotest 6810 у зв`язку з виявленими ознаками (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук), результат тесту - 0,68 проміле (а.с. 5);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі - Чемеровецькій багатопрофільній лікарні (а.с. 6);

- відеозаписів із нагрудних камер поліцейських, що додані на диску до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 303619 від 31.05.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу DragerAlcotest6810, результат тесту - 0,68 проміле. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився (а.с. 7).

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

За результатами апеляційного перегляду провадження суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи захисника про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються наведеними доказами.

Посилання захисника на те, що суд першої інстанції безпідставно у своїй постанові послався на те, що ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, тому, що останній свою вину у вказаному не визнав не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається зі змісту протоколу судового засідання від 01.06.2023 року: «Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності: вину визнає».(а.с.10)

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 безпідставно притягнули до адміністративної відповідальності, оскільки транспортним засобом він не керував, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вказане спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом «2023-05-31at 16.08.41mp4», з якого вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом МАН д.н.з. НОМЕР_2 .

Твердження апелянта про те, що було порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки розгляд справи щодо нього в суді першої інстанції був призначений на наступний день після складення протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Так, дійсно, як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був складений 31.05.2023 року, а розгляд справи в суді першої інстанції призначено на 01.06.2023 року.

З постанови суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні 01.06.2023 року, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи для надання йому часу, необхідного для ознайомлення з матеріалами справи, залучення захисника, ОСОБА_1 не заявляв. Враховуючи викладене, вважаю, що право ОСОБА_1 на захист при розгляді провадження в суді порушено не було.

Доводи апелянта про те, що відеозапис події не може бути покладений в основу доведеності вини ОСОБА_1 , оскільки у протоколі відсутнє посилання на прилад, за допомогою якого такий здійснювався, суд відкидає, виходячи з наступного.

Згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.

Як вбачається із диску, який наданий працівниками поліції, на такому зафіксовані відеозаписи із нагрудної відеокамери працівників поліції. Дані відеозаписи взаємодоповнюють один одного та в сукупності підтверджують обставини справи.

Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснювався відеозапис не свідчить про його неналежність та недопустимість, оскільки із даних відеозапису вбачається, що саме ОСОБА_1 працівники поліції пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, який останній пройшов на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу DragerAlcotest 6810, показники якого показали результат - 0,68 проміле, обставини зафіксовані на відеозаписі у суду сумніву не викликають.

Отже, наявний відеозапис події є належним та допустимим доказом у справі. Відповідно місцевий суд обґрунтовано поклав такий в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Що стосується того, що даний відеозапис містить лише фрагменти події, а не безперервний відеозапис, а також те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано дату та час його виготовлення, тому такий не може бути належним доказом у справі, то слід зазначити, що даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації, фабрикації, чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 .

Враховуючи сукупність вказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Твердження ОСОБА_1 про те, що він в суді не визнавав свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та його апеляційні доводи на підтвердження таких тверджень перевірені апеляційним судом і не знайшли свого підтвердження.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст. 130 ч. 1 КУпАПу виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючисьст.ст. 293, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Возняк А.Г. на постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 01 червня 2023 року - залишити без задоволення.

Постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 01 червня2023 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною, набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя: