№ 755/1922/23
№ 3/755/1457/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" березня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В. розглянувши справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 25 січня 2022 року, о 10 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Peugeot 301», д/н НОМЕР_1 , у м. Києві, по пр-ту Соборності, при виборі безпечної швидкості руху та виникненні небезпеки для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості та безпечного виїзду автомобіля «Skoda», д/н НОМЕР_2 , здійснив з ним зіткнення та наїзд на бордюрний камінь, що призвело до порушення п. 12.1, п. 12.3, п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав частково, пояснивши, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності, оскільки швидкість руху він не перевищував, витримував безпечну дистанцію, рухався по пр-ту Соборності зі сторони мосту Патона у крайній правій смузі для руху, автомобілів перед ним не було, а автомобіль «Skoda», д/н НОМЕР_2 рухався у лівій смузі, паралельно його автомобіля. Далі, він почав здійснювали поворот в сторону вул. Миколайчука і в останній момент, автомобіль «Skoda», д/н НОМЕР_2 також почав здійснювати поворот, і оскільки було звуження дороги, то йому довелося з`їхати на бордюр, щоб уникнути ще більших пошкоджень автомобілів. Допускає, що водій автомобіля «Skoda», д/н НОМЕР_2 при повороті міг просто не побачити його автомобіль.

У судовому засіданні водій автомобіля «Skoda», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 пояснив, що він рухався з невеликою швидкістю у правій смузі для руху, відповідно до ПДР України та ніяких автомобілів не було, він включив сигнал повороту та почав повертати, аж раптом, його наздогнав автомобіль «Peugeot 301», д/н НОМЕР_1 і він відчув удар у правий бік свого автомобіля. Вважає, що ДТП сталася саме з вини водія ОСОБА_1 , який порушив ПДР України на що і вказують технічні пошкодження автомобілів.

Дослідивши наявні матеріали в їх сукупності, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як роз`яснено в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно із п. 12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Таким чином, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 437515; схемою місця ДТП; письмовими поясненнями, а також, поясненнями водія автомобіля «Skoda», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 , наданими у судовому засіданні, які узгоджуються з матеріалами справи та механічними ушкодженнями, що отримали обидва автомобіля. Таким чином, все вищенаведене вказує на те, що в саме в діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог ПДР України, внаслідок чого, відбулася дана ДТП.

Так, у діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 40-1, 124, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,-

п о с т а н о в и в:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 гривень 80 копійок.

Роз`яснюється, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя