Справа №591/4716/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сорока М. Р.
Номер провадження 33/816/70/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Жалковського В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Жалковського В.Ю. на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 14 жовтня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 29.09.2022 о 23 год. 00 хв. в м.Сумах по вул. Інтернаціоналістів, 21, керував транспортним засобом OPEL Astra д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810, проба позитивна 0,57 ‰, тест № 2820 від 29.09.2022, водій з результатом згоден, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Жалковський В.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати дану постанову, у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, через порушення норм матеріального та процесуального права, також просить провадження у справі закрити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт вказує на те, що поліцейським не було виконано вимог Закону України «Про Національну поліцію», а саме не було повідомлено про причину зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , оскільки зупинка т/з , без належного виконання вимог закону є неправомірною, а від так й всі докази, що отримані в подальшому вважатимуться недопустими.

Зазначає, що огляд на стан сп`яніння проведено без додержання норм законодавства України, оскільки відеозаписом підтверджуються ті обставини, що поліцейськими не виявлено жодних з ознак на стан сп`яніння, які також й не відображені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 074635.

Вказує, що не було дотримано й вимог абз.1 п.6 розділу ІІ Інструкції №1452/735, відповідно до якого огляд на стан сп`яніння на місці зупинки т/з проводиться в присутності двох свідків.

Щодо чистоти проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного пристрою - газоаналізатора системи «Drager», наголошує, що водієві надали пакунок (а не обрано його особисто ОСОБА_1 та розпаковано, всупереч твердженням, викладеним в постанові від 14 жовтня 2022 року). Пакунок із трубкою надано водію, нібито для переконання цілісності упаковки. Намагаючись відкрити пакунок, що не вийшло у ОСОБА_1 , та відображено на відеозаписі, поліцейський витребував трубку у водія, відкривши пакунок й взявши трубку оголеними руками, перекладаючи трубку з руки в руку, намагаючись прикріпити до газоаналізатора. Тому й виникають сумніви щодо чистоти проведення огляду. Тобто, поліцейськими патрульної поліції було порушено вимоги Інструкції з використання Drager-Alcotest-6810.

Крім того, зазначає, що поліцейськими проведено огляду на стан сп`яніння спеціальним технічним приладом - газоаналізатором системи «Drager-Alcotest-6810», що не відноситься до числа дозволених технічних засобів на території України. А враховуючи відсутність інформацію про повірку технічного засобу, виникають й сумніви щодо показників Alcotest -6810 та їх похибки.

Вислухавши особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Жалковського В.Ю., які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили задовольнити скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції, а провадженняу справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених вище Правил дорожнього руху України не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у розумінні наведених вище приписів ст. ст. 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема такими:

-протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 1);

-результатом проведеного тесту газоаналізатора Drager Alcotest 6810 ARАМ 2261 результат огляду 0,57 ‰ проміле, проба позитивна, тест номер № 2820 від 29.09.2022 року (а.с.2);

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 проводився за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810 ARАМ 2261 результат огляду 0, 57 ‰ проміле, проба позитивна, окрім цього зафіксовано виявлені поліцейським ознаки (а.с. 3);

-довідкою, в якій зазначено інформацію про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с.5).;

- диском з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому переконливо та в достатній мірі підтверджені обставини, викладені в протоколі, виконання працівниками поліції вимог КУпАП при їх складанні та проведенні огляду, а також зафіксовані пояснення ОСОБА_1 .

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушенні вимог п.2.9. «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо доводів апелянта про те, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення складений з порушеннями, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, то з ними суд апеляційної інстанції погодитись не може, оскільки такі твердження не відповідають дійсності та спростовуються дослідженим апеляційним судом протоколом, який вимогам ст. 256 КУпАП відповідає.

Також апеляційний суд вважає надуманими твердження захисника про те, що поліцейським не було виконано вимог Закону України «Про Національну поліцію», а саме не було повідомлено про причину зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , оскільки, з наявного в матеріалах відеозапису вбачається, що зупинка т/з відбулася внаслідок порушення ОСОБА_1 комендантської години.

Що стосується доводів сторони захисту стосовно чистоти проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного пристрою - газоаналізатора системи «Drager», то ці твердження заявлялись захистом і в суді першої інстанції, де і були належним чином перевірені.

Так, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що такі доводи захисника спростовуються дослідженими відеозаписами, оскільки перед проходженням огляду ОСОБА_1 патрульним поліцейським зроблено тестування драгеру, згідно якого алкогольних парів у тестері містилось 0,00 проміле.

В той же час, дійсно, патрульним поліцейськими перед тим, як запропонувати пройти огляд, не встановлені ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 .

Керування транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найтяжчим порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

З огляду на викладене, суд першої інстанції мотивовано дійшов висновку за можливе визнати допустимим доказом результат проведеного тесту газоаналізатора Drager Alcotest 6810 ARАМ 2261, результат огляду 0,57 ‰ проміле, проба позитивна, тест номер № 2820 від 29.09.2022, та обґрунтовано поклав його в основу свого рішення, виходячи з балансу між порушенням процедури проведення огляду та наявним доказом перебування особи в стані алкогольного сп`яніння.

Стосовно доводів адвоката, що хибності результатів драгеру внаслідок того, що поліцейський брався руками за трубочку, яка булав подальшому закріплена в драгер та в яку він дув, то ці твердження також були перевірені судом першої інстанції, і суд належним чином мотивував незгоду з такими твердженнями в своєму рішенні.

Так, суд першої інстанції дослідивши наявний відеозапис встановив, що ОСОБА_1 особисто обирав запакований мундштук та відкрив його, також брався за нього пальцями і передав патрульному поліцейському, який закріпив його у драгер.

Так, згідно Інструкції з використання Drager-Alcotest-6810, а саме п.3.4.6., рекомендується не знімати упаковку з усього мундштука, доки він не буде установлений в аналізатор, лише з гігієнічних міркувань, отже факт того, що обгортка з мундштука була знята повністю та бралась поліцейським та ОСОБА_1 без обгортки не впливає на правильність показів аналізатору та результат аналізу.

Доводи апелянта про те, що не було дотримано вимог абз.1 п.6 розділу ІІ Інструкції №1452/735, відповідно до якого огляд на стан сп`яніння на місці зупинки т/з проводиться в присутності двох свідків, апеляційний суд не бере до уваги та вважає їх не обгрунтованими.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан алкогольного сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки т/з із використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, у присутності 2-х свідків; 2) у відповідному закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і огляд проводиться в присутності поліцейського. При цьому необхідно зауважити, що положеннями чинного законодавства України про адміністративні правопорушення не вимагається першочергове (попереднє, первинне) проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння спочатку на місці зупинки т/з із використанням спеціальних технічних засобів, а вже потім, залежно від ситуації, проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Так, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 не заперечує ту обставину, що він в цей же день вживав два келихи пива, також погодився з висновком алкотесту, результат якого склав 0,57 проміле.

При цьому, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підписав протокол.

Тому, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставлять питання апелянти, ними не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено? а викладена позиція в апеляційній скарзі розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Беручи до уваги вищевикладене, суддя апеляційного суду вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, перебував у стані алкогольного сп`яніння, що ним не заперечується та підтверджується наявними в справі матеріалами, чим порушив вимоги пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху України.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 14 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката Жалковського В.Ю. на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.