Справа № 151/99/23
Провадження № 3/151/89/23
ПОСТАНОВА

іменем України

08 березня 2023 року смт. Чечельник

Суддя Чечельницького районного суду Вінницької області Токарчук Л. Г., розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платника податків НОМЕР_1 , проживаючу по АДРЕСА_1 , зареєстровану по АДРЕСА_2 , громадянку України, непрацюючу, яка має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

09 лютого 2023 року поліцейським СРПП СПД №1 ВП №1 Гайсинського РУП сержантом поліції Постернаком Д. О. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за те, що вона 09 лютого 2023 року о 11 годині 40 хвилин перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, а саме в АДРЕСА_1 вчинила відносно своєї доньки ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що її донька дома не була три дні, а коли та прийшла додому вона насварилася на неї. Нецензурною лайкою в сторону дочки не виражалася. Зазначила, що дочка часто зникає на декілька днів і вона нічого з цим не може зробити, вона її взагалі не слухається.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з таких порушень.

Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та відповідно до вимог ст. 279 КУпАП дослідити докази, якими згідно ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.173-2 КУпАП, при викладенні суті адміністративного правопорушення не зазначено його кваліфікуючу ознаку повторність.

Суд звертає увагу, що статтею 17 Закону України ''Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини'' передбачено застосування судами України практики ЄСПЛ як джерела права.

У справах ''Малофєєва проти Росії'' (''Malofeyevav.Russia'', рішення від 30.05.2013) та ''Карелін проти Росії'' (''Karelinv.Russia'', рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім того, на підтвердження повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення до протоколу серії ВАВ № 356190, додано постанову Чечельницького районного суду Вінницької області від 08.02.2023 по ч. 3 ст. 184 КУпАП, де ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за вказаною статтею на підставі ст. 22 КУпАП, провадження по справі закрите.

Дана постанова не може бути підтвердженням повторності вчинення адміністративного правопорушенн, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а інших до матеріалів справи не додано.

Тобто, в матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що ОСОБА_1 протягом року притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки додана до матеріалів справи постанова не може бути прийнята судом до уваги.

В матеріалах справи відсутні інші докази, які б підтвердили її вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, статтями 173-2, 247, 251, 252, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається через суд, який виніс постанову.

Копію постанови вручити ОСОБА_1 ..

Суддя Людмила ТОКАРЧУК