печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року суддя Печерського районного суду м. Києва Смик С.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , головного бухгалтера ТОВ «ДПЗКУ», громадянки України, за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу, ОСОБА_1 ставиться у провину несвоєчасне подання податкової декларації з екологічного податку за ІІ квартал 2023 року з граничним терміном подання 09.08.2023, чим порушила п.п. 49.18.2, п. 49.18 ст. 49, п. 250.2 ст. 250 Податкового кодексу України, за що передбачена відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, від її захисника - адвоката Дейнегіна С.М. надано письмові пояснення, проти протоколу заперечував, просив справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст.163-1 КУпАП передбачає відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Об`єктивною стороною правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, є, в тому числі, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків.

При дослідженні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, доданими на обгрунтування своїх доводів стороною захисту доказами спростовуються обставини, що викладені у протоколі.

Так, відповідно до Протоколу встановлено порушення пп.49.18.2 п.49.18 ст.49 та п. 250.2 ст. 250 ПК України, чим вчинено несвоєчасне подання податкової декларації з екологічного податку за ІІ квартал 2023 року з граничним терміном подання 09.08.2023 року.

Наданими стороною захисту доказами підтверджується подання засобами поштового зв`язку декларації з екологічного податку за II квартал 2023 року АТ «АПЗКУ» 09.08.2023 року, про що свідчить відповідний чек, опис вкладення до цінного листа, фіскальний чек та накладна від 09.08.2023 року № 393.

Також, слід зазначити, що суму з екологічного податку за II квартал 2023 року було своєчасно відображено у податковому обліку та перераховано до Державного казначейства, що підтверджується платіжною інструкнією №7467 від 18 липня 2023 року.

Відповідно до вимог п.п. 16.1.3 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п.п. 48.5.1 ст. 48 ПК України податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником.

Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність накладеного на електронний документ кваліфікованого електронного підпису чи печатки платника податку.

Відповідно до вимог п. 49.3. ст. 49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв?язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

Єдиною підставою для неприйняття податкової декларації засобами електронного зв`язку в електронній формі є недійсність кваліфікованого електронного підпису чи печатки такого платника податків, у тому числі у зв?язку із закінченням строку дії відповідного сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа, містить достовірні обов?язкові реквізити та надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

Згідно п. 49.4 ст. 49 ПК України платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації контролюючому органу в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

Так, суддя приймає до ваги той факт, що за відсутністю призначеного на посаду керівника «ДПЗКУ», ОСОБА_2 була позбавлена можливості подати податкову декларацію в електронному вигляді та декларацію подано в останній день у паперовому вигляді.

Пунктом 49.9. ст. 49 ПК України встановлено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Відповідно до п. 49.10 ст. 49 ПК України відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від`ємного значення об`єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов`язань забороняється.

Відповідно до п. 49.15 ст. 49 ПК України податкова декларація вважається неподаною за умови порушення норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48, абзаців першого - третього пункту 49.4 статті 49 цього Кодексу та надання або надсилання контролюючим органом платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації, зокрема засобами електронного зв?язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" для податкових декларацій, поданих у такий спосіб.

З матеріалів, наданих стороною захисту вбачається, що повноваження попереднього керівника АТ «ДПЗКУ» - уповноваженої особи на підписання податкової звітності Коваленка В.М. припинені відповідно до наказу Міністерства економіки України від 23.06.2023 року №34-11.

ОСОБА_1 службовою запискою від 30.06.2023 року №974 зверталась до в.о. заступника голови правління АТ «ДПЗКУ» з питанням щодо відсутності офіційно призначеного керівника/ уповноваженої особи, на яку відповідно до вимог Законодавства оформлюються електронні ключі для подання звітності, та неможливість виконання покладених на неї функцій щодо своєчасної подачі звітності.

Встановлено, що за відсутності призначеного керівника АТ «ДПЗКУ» податкову декларацію з екологічного податку за II квартал 2023 року подано у паперовому вигляді 09 серпня 2023 року за підписом заступника директора АТ «ДПЗКУ» О. Околіт та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю електронних ключів.

Відповідно до п. 109.1 ст. 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб?єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, з огляду на зміст вимог п. 109.1. ст. 109 ПК України можна дійти висновку, що несвоєчасне надходження податкової звітності АТ «ДПЗКУ» зумовлено саме через об`єктивні обставини, які перебували поза межами управлінського волевиявлення АТ «ДПЗКУ», а тому свідчить про відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачить на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З огляду на наведене суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події, складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Керуючись ст. 163-1 ч.1, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.163-1 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Смик С.І.