Справа № 346/5293/22
Провадження № 3/346/262/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Коваленка Дениса Сергійовича, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в :

До Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, 19 грудня 2022 року надійшов протокол серії ВАВ № 292176 від 29 листопада 2022 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , за частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), з матеріалами.

Аргументи держави Україна, в особі працівника поліції, який склав протокол, полягали у тому, що ОСОБА_1 ухилялася від виконання передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України батьківських обов`язків щодо малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в наслідок чого остання 29.11.2022 року о 11 годині в АДРЕСА_2 , по місцю свого проживання перебувала в неналежних умовах, а саме була брудна та одягнута в брудну білизну, в будинку був включений чадний газ та задимлений будинок від опалення пічкою, в будинку брудно та відсутні продукти харчування. А за це передбачена адміністративна відповідальність, частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аргументи ОСОБА_1 : в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Повістка у паперовому вигляді була надіслана їй на поштову адресу, з рекомендованим листом, двічі. І тому, на підставі статті 6 «право на справедливий суд» Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з урахуванням рішення Європейського суду з прав людини «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року (де було розглянуто питання тривалості розгляду справи, але його висновок суд вважає цілком застосовним і до цієї справи), а також рішення від 24.02.2022 року про визнання не прийнятною заяви №43925/18 у справі "Goryachyy v. Ukraine" (якою суд не знайшов порушень статті 6 Конвенції у тому, що суд інформував людину про дату, час і місце судового засідання шляхом надіслання повістки поштою з рекомендованим повідомленням, але вона повернулась з поміткою, що її не було доставлено у зв`язку із закінченням строку для його отримання отримувачем) суд проводив розгляд справи ОСОБА_1 за її відсутності, оскільки вона як сторона у справі протягом місяця не вжила жодних заходів аби дізнатись про стан відомого їй судового провадження та забрати повістку. А про існування провадження проти неї саме у Коломийському міськрайонному суді їй було відомо, що вказано у протоколі під підпис.

Оцінка суду.

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Зокрема, положеннями частини 2 статті 184 КУпАП передбачено, що ухилення батьків або осіб, що їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, є адміністративним правопорушенням.

Наведені положення кореспондуються із положеннями частини 1 і 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-IІІ за якими, батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Аналогічними, є і положення статті 150 Сімейного кодексу України, які окрім того, встановлюють обов`язок батьків дитини виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Суд враховує, те, що наданими йому доказами: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 2), актом обстеження матеріально-побутових умов стану сім`ї (а.с. 4,5) свідоцтвом про народження ОСОБА_2 (а.с. 6), постановою від 18 жовтня 2022 року (а.с. 7) підтверджується, що вона дійсно, повторно протягом року, ухилилась від виконання обов`язків щодо виховання своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в наслідок чого остання 29.11.2022 року о 11 годині в АДРЕСА_2 , по місцю свого проживання перебувала в неналежних умовах, а саме була брудна та одягнута в брудну білизну, в будинку був включений чадний газ та задимлений будинок від опалення пічкою, в будинку брудно та відсутні продукти харчування. А за це передбачена адміністративна відповідальність, частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

А за таких обставин суд погоджується із тим, що ОСОБА_1 дійсно вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 184 КУпАП, і саме вона винна у його вчиненні.

Обставин, які б виключали адміністративну відповідальність, а також обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено. А тому, вона підлягає адміністративній відповідальності, на загальних підставах.

На виконання положень статті 33 КУпАП суд констатує, що за своїм характером, вчинене ОСОБА_1 , адміністративне правопорушення, з огляду на його об`єкт та наслідки, не є особливо тяжким; суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 вчиняла у минулому протиправну поведінку; суд має докази її віку, статі, місця проживання.

Адміністративне стягнення, передбачене санкцією частини 2 статті 184 КУпАП являє собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що на підставі пункту 5 підрозділу 1 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України складає від 1700 до 5100 гривень).

Отже, врахувавши вказані вище обставини для вирішення питання про накладення на ОСОБА_1 стягнення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП, з урахуванням його мети, що передбачена статтею 23 КУпАП, суд вважає, що накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу, в мінімальному розмірі (тобто 1700 гривень), буде достатньою мірою відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення.

Разом з цим, відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. І в силу положень частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» він складає 538 гривень 80 копійкок.

Але, суд враховує також і положення частини 2 та частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" за якими суд може звільнити від сплати судового збору на підставі майнового стану особи.

Тож зважаючи на викладене і з огляду на те, що ОСОБА_1 опинилась у скрутному матеріальному становищі, її слід звільнити від сплати судового збору.

Отже, керуючись статтями 1,2,7,8,9,10,17-24,26,27,33-38,40-1,44,221,245-253,254-255,268,271,276,279,280,283-285,287,294,298-300,304,305,306 КУпАП, суд,

в и р і ш и в:

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) винуватим у вчиненні нею 29 листопада 2022 року адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Звільнити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) від сплати судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок, на користь Держави Україна.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 .

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання нею законної сили, з урахуванням строків для сплати судового збору.

Для недопущення звернення цієї постанови до примусового виконання, ОСОБА_1 слід надати до апарату Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області документи, що підтвердять сплату нею судового збору у розмірі, за реквізитами та у строки, що передбачені цією постановою.

Суддя Коваленко Д. С.