провадження № 33/824/4656/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Березовенко Р.В. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - Кузьміна Євгена Олександровича, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником - Кузьміним Євгеном Олександровичем,на постанову судді Святошинського районного суду м. Києвавід 12 вересня2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. Роз`яснено ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Не погоджуючись з даною постановою суду, ОСОБА_1 , через захисника Кузьміна Євгена Олександровича,подав апеляційну скаргу, у якій просивскасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 рокута прийняти нову, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що на відеозаписі чітко вбачається, що поліцейський пропонує ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння лише на місці зупинки транспортного засобу, без пропозиції проїхати до медичного закладу. Також вказує, що на наявному у матеріалах справи відеозаписі зафіксовано не всі дії. Апелянт вважає, що відсутня подія вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відсутні докази того, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом, мав ознаки алкогольного сп`яніння і, маючи їх, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

У судовому засіданні апелянт та його представник просили апеляційну скаргу задовольнити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на таке.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 10.06.2023 о 23 год. 05 хв. керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , та рухався по АД М06, 19 км з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у передбаченому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 , у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є законним і обґрунтованим.

Так, частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом виникає і в разі її відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно приписів ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Апелянт зазначав про те, що матеріали справи не містять доказів факту керування ним транспортним засобом.

Однак, на відеозаписі, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 443081 від 10 червня 2023 року, зафіксовано факт зупинки ОСОБА_1 10.06.2023 о 23 год. 05 хв., працівниками поліції, який керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , та рухався по АД М06, 19 км, за порушення правил дорожнього руху. У водія ОСОБА_1 працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність факту керування водієм ОСОБА_1 10.06.2023 о 23 год. 05 хв. транспортним засобом «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , та його руху по АД М06, 19 км, з ознаками алкогольного сп`яніння.

Окрім того, з відеозапису апеляційним судом не встановлено будь-яких заперечень ОСОБА_1 щодо керування ним транспортним засобом та зупинки працівниками поліції. Такі заперечення ОСОБА_1 не зазначено й у письмових поясненнях.

Жодних зауважень до правильності оформлення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 443081 від 10 червня 2023 року чи невідповідності викладеного в ньому змісту про те, що ОСОБА_1 10.06.2023 о 23 год. 05 хв. керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , та рухався по АД М06, 19 км останнім надано не було.

Таким чином, змістом відеозапису, який міститься в матеріалах справи, підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

У подальшому, виявивши у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, що вбачається з відеозапису з нагрудної боді-камери поліцейського, водію ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі.

Отже, неспроможним є довід апелянта про те, що працівниками поліції не було запропоновано водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, оскільки, як вбачається зі змісту відеозапису з нагрудної боді-камери поліцейського, після відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, працівники поліції неодноразово пропонували йому пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я у встановленому законом поряду.

Однак ОСОБА_1 у присутності двох свідків під запис на боді-камеру відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також водієві ОСОБА_1 працівниками поліції були роз`яснені його права та наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Довід апелянта про те, що відео, додане до матеріалів справи, є неповним та не безперервним апеляційний суд оцінює критично, оскільки на відеозаписі з нагрудної боді-камери поліцейського, який міститься в матеріалах справи, зафіксовано всі дії працівників поліції під час пропонування водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, відмову ОСОБА_1 пройти такий огляд, запис не містить ознак монтування або іншого втручання з метою спотворення фактичних обставин справи, що свідчить про його належність і допустимість як доказу.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП поза розумним сумнівом доведена наявними в матеріалах справи доказами.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

На думку апеляційного суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником - Кузьміним Євгеном Олександровичем,- залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп., роз`яснено ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Березовенко