Справа № 570/4370/22
Номер провадження 3/570/51/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2023 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гнатущенко Ю.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює підсобним робітником ПАФ "Вісла", за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, права згідно ст.ст. 268, 269 КУпАП роз`яснено -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ №101993 від 31.10.2022 р., 27.10.2022 р. о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебував в с. Ясениничі по вул. І. Франка, громад. місці, де виражався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_2 , голосно кричав на неї, принижував, чим порушив громад. порядок та спокій громадян.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.173 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що ініціатором конфлікту була ОСОБА_2 . Події, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення є наклепом. ОСОБА_2 виражається нецензурною лексикою і до інших мешканців села. Його представник адвокат Томашевська Н.В. та Опанасюк Є.В. в судовому засіданні підтримали письмові пояснення вх. 937 від 23.01.2023 р., згідно яких ОСОБА_1 вказує, 27.10.2022 р. він працював по господарству (обрізував виноград) на подвір`ї свого будинку по АДРЕСА_1 і почув голосну нецензурну лайку, яка лунала в його адресу від сусідки ОСОБА_2 , що проживає по АДРЕСА_1 , у цей час вона проходила біля огорожі його будинку. Це його обурило і він попросив її заспокоїтися, після чого попрямував до будинку, жодним чином не принижуючи та не вступаючи з ОСОБА_2 в конфлікт, який вона ініціювала. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП. Доказів того, що територія домогосподарства по АДРЕСА_1 є громадським місцем органами поліції до матеріалів справи не долучено. Словесний конфлікт, який виник з ініціативи ОСОБА_2 , був коротким та відбувався на подвір`ї його будинку по АДРЕСА_1 , що не є громадським місцем, відповідно громадський порядок не був порушений. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено громадське місце, тобто точне місце скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Офіцер громади ОСОБА_3 в судовому засіданні 23.01.2022 р. пояснив, що йому не відомо про існування інших скарг чи заяв від ОСОБА_2 щодо неправомірних дій ОСОБА_1 , окрім заяви ОСОБА_2 від 28.10.2022 р. Звернень інших громадян щодо події 27.10.2022 р. не було. До нього раніше зверталися мешканці села, щоб ОСОБА_2 припинила ображати її чоловіка.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою АДРЕСА_1 по сусідству із ОСОБА_1 27.10.2022 р. близько 18 год. вона була на подвір`ї свого будинку, по дорозі йшла ОСОБА_2 , несла гриби в кошику, запропонувала їх їй, однак свідок відмовилася. Потім ОСОБА_2 повернулася до будинку ОСОБА_1 і почала голосно кричати в сторону ОСОБА_1 , який був у себе на подвір`ї, вживаючи нецензурну лексику. Наступного дня 28.10.2022 р. до свідка додому прийшов дільничий ОСОБА_3 , який запитав номер телефону ОСОБА_1 , вона йому його не повідомила, оскільки їй невідомий його номер телефону. Свідок усно на прохання дільничого ОСОБА_3 розповіла про вчорашню голосну нецензурну лайку ОСОБА_2 в сторону ОСОБА_1 , ніяких письмових пояснень вона не писала. Свідок ОСОБА_4 продемонструвала в судовому засіданні візитівку дільничого ОСОБА_3 , який їй її залишив.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він зареєстрований у м.Рівне, однак проживає на даний час у своїх батьків за адресою АДРЕСА_1 . 27.10.2022 р. близько 18 год. він йшов по вул. І. Франка в с. Ясениничі до зупинки. По дорозі зустрів ОСОБА_2 , привітався з нею. Коли ОСОБА_2 минула подвір`я ОСОБА_1 , вона почала голосно кричати в сторону ОСОБА_1 , який обрізав виноград у себе на подвір`ї, та його дружини. ОСОБА_1 не кричав, нецензурної лайки від нього не було в сторону ОСОБА_2 , ОСОБА_1 пішов до себе в хату. Ініціатором конфлікту була ОСОБА_2 . Конфлікт тривав близько 10 хв.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено уст.245 КУпАП, повинен всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.

Водночас, згідно з вимогами ст.ст.278, 280 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів, має містити дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Крім того, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченогост.173 КУпАП, суд виходить із доведеності його вини, що обґрунтовується фактичними обставинами встановленими на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, заяви та пояснень потерпілої ОСОБА_2 , пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , пояснень свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях у процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну чи кримінальну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху, справи приватного обвинувачення, домашнє насильство тощо).

Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.

Тобто, громадське місце є обов`язковою ознакою, яка підлягає доказуванню під час розгляду справи про адміністративні правопорушення. Громадським місцем визначається вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

До поняття "інші подібні дії" слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; гвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Хуліганство, як правопорушення, виключається за наявності таких умов: конфлікт має місце між знайомими, на ґрунті особистих неприязних відносин, тобто без мотивів явної неповаги до суспільства. У такому випадку дії сторін у конфлікті визнаються правопорушенням в залежності від шкоди, яка спричинена фактично та від передбачення кримінальної чи адміністративної відповідальності за спричинення такої шкоди.

Між тим, у справі відсутні належні докази порушення громадського порядку та спокою громадян з боку ОСОБА_1 саме за обставин встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №101993 від 31.10.2023 р., 27.10.2022 р. о 18 год. ОСОБА_1 перебував у с. Ясениничі по вул. І. Франка, громад. місці, де виражався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_2 , голосно кричав на неї, принижував, чим порушив громад. порядок та спокій громадян.

На обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченогост.173 КУпАП матеріали справи містять реєстраційний документ №10176 від 28.10.2022 р., виданий ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, заяву ОСОБА_2 від 28.10.2022 р., пояснення ОСОБА_2 від 28.10.2022 р., пояснення ОСОБА_1 від 28.10.2022 р., на основі яких складено протокол про адміністративне правопорушення.

У поясненнях від 28.10.2022 р. ОСОБА_2 вказувала на те, що дійсно проживає за адресою АДРЕСА_2 , а саме 27.10.2022 р. близько 18 год. 00 хв. перебувала в с. Ясининичі по вул. І.Франка, в громадському місці, де сусід ОСОБА_6 виражався в її адресу нецензурною лайкою, голосно кричав, принижував.

Такі ж пояснення потерпіла ОСОБА_2 та її представник адвокат Романчук І.І. надали у судовому засіданні, згодом у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання шляхом телефонограми, згідно заяви вх. ЕП-429/23-Вх від 23.01.2023 адвокат Романчук І.І. просить розгляд справи провести без участі потерпілої та її представника та притягнути ОСОБА_1 до відповідальності.

Разом з тим, зазначеними поясненнями потерпілою не встановлено та не підтверджено факт вчинення ОСОБА_1 , за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, чи образливого чіпляння до громадян та інших подібних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян. З матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, реєстраційного документу №10176 від 28.10.2022 р., виданого ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, пояснень ОСОБА_2 від 28.10.2022 р. вбачається, що конфлікт стався по вул. І.Франка в с. Ясениничі Рівненського району Рівненської області.

Представником потерпілої ОСОБА_2 до суду подана постанова Рівненського районного суду Рівненської області від 01.12.2022 р. у справі №570/4389/22, провадження 3/570/2237/2022 з відміткою про набрання законної сили 13.12.2022 р., де ОСОБА_2 вину свою у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. В судовому засіданні суду пояснила, що вона проживає по сусідству із ОСОБА_1 27 жовтня 2022 року між нею та громадянином ОСОБА_1 виник словесний конфлікт Словесний конфлікт тривав недовго. Мовчун вказала, що ОСОБА_1 відносно неї під час сварки використовував нецензурну лайку, а не вона. До того ж вона вказала, що конфлікт відбувся на подвір`ї за місцем проживання сусіда, громадський порядок при цьому порушений не був.

Крім того, з наявних у справі доказів, а саме заяви потерпілої ОСОБА_2 від 28.10.2022 р., слідує, що між потерпілою та ОСОБА_7 існують неприязні відносини.

При цьому, нецензурна лайка, голосний крик в межах конфлікту, який склався між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за відсутності доказів на підтвердження порушення громадського порядку, не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченогост.173 КУпАП, оскільки порушення громадського порядку і спокою громадян, в даному випадку, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Серед іншого слід вказати, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005 p. громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Таке ж визначення «громадського місця» міститься і в роз`ясненнях Міністерства охорони здоров`я України від 13.04.2020 року.

Аналізуючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, в даному випадку територію приватного будинку, не можна вважати громадським місцем, оскільки воно не підпадає під нормативно визначений перелік місць, які вважаються громадськими.

Крім того, матеріли справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 розумів, усвідомлював, що своїми діями він порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства, тобто діє з прямим умислом.

Суд не приймає до уваги письмовий доказ, наявний в матеріалах справи, зокрема, заяву ОСОБА_2 від 28.10.2022 р., оскільки вона жодним чином не стосується подій, яка мали місце 27.10.2022 р. Ба більше стосується інших осіб.

Диспозиція ст.173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З об`єктивної сторони, хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної сторони - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст. 173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце. Громадським місцем визначається - вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Так, як роз`яснив ВС в своїй постанові від 03.07.2019 у справі № 288/1158/16-к, що обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства від інших незаконних дій проти проти особи. При цьому, хуліганські дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства.

Отже, як зазначив Верховний Суд, за відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства (пошкодження майна) зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Згідно правового висновку Верховного Суду України, сформульованого в рішенні від 4 жовтня 2012 року (справа № 5-17 кс 12), об`єктом посягання при хуліганстві є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, усталених правил поведінки в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Зміст та спрямованість цього діяння висновується з характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між учасниками конфлікту.

Крім того, як випливає з п. 4постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22.12.2006 року, дії, вчинені винним щодо, зокрема, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками не підлягають кваліфікації як хуліганські. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного порушенням громадського порядку.

Як слідує з матеріалів справи та пояснень учасників, причиною протиправних дій ОСОБА_1 були неприязні стосунки між ним і потерпілою ОСОБА_2 . Про ці обставини свідчить заява потерпілої від 28.10.2022 р. та пояснення ОСОБА_1 .

Тобто, обставини, що передували вчиненню ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП, повністю виключають в його діях склад дрібного хуліганства.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 27.10.2022 року адміністративного правопорушення, передбаченогост.173 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Малофєєва проти росії» («Malofeyeva v. russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи вищенаведені недоліки та суперечності, що містяться в матеріалах провадження, суд приходить до переконання про відсутність належних, достатніх і переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували, що ОСОБА_1 27.10.2022 року вчинив дрібне хуліганство.

Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченогост.173 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 173, п. 1 ст.247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області.

Суддя Гнатущенко Ю.В.