П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного судуБалацька Г.О. за участю:

особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне

правопорушення, - ОСОБА_1 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Подільського районного судуміста Києва від 06 грудня 2022 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановоюОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17.000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановою суду визнано доведеним те, що 09.10.2022, о 11 год. 00 хв., ОСОБА_1 по пр-ту Правди, б. 56 у м. Києві, керував транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзіпросить постанову Подільського районного суду міста Києва від 06.12.2022 скасувати, справу закрити за відсутністю в діях складу зазначеного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 вказує, що рішення суду прийняте без урахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані по справі та досліджені в ході судового розгляду справи докази не є достатніми для визнання його винним у вчинені зазначеного правопорушення.

Також ОСОБА_1 зазначає, що з висновками працівників поліції не погоджується, автомобілем не керував, а знаходився у автомобілі, який був припаркований на узбіччі, як зазвичай.

Однак, у постанові суду, зазначено, що відповідно до відеозапису з нагрудних камер вбачається, що він керував транспортним засобом, однак дане твердження не відповідає дійсності.

Крім того, у постанові суду, зазначено, що в матеріалах адміністративної справи міститься розписка про залишення транспортного засобу на зберігання, однак даної розписки від його- ОСОБА_1 імені не міститься у матеріалах справи.

Зауважує, що не керував транспортним засобом і не мав наміру керувати в подальшому, однак, працівники поліції наполягали на проходженні огляду на стан сп`яніння на місці, про що було надано згоду і відповідно до відео запису з камер поліцейських дане твердження підтверджується.

В подальшому у зв`язку з тим, що у працівників поліції у автомобілі не було відповідного технічного засобу, було повідомлено інший екіпаж у якому є технічні засоби для проходження огляду на стан сп`яніння, однак його не було впродовж двох годин.

У зв`язку з тривалою відсутністю працівників поліції з відповідним приладом для встановлення стану сп`яніння повідомив, що він- ОСОБА_1 не може стільки чекати, для проходження відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння виходячи з того, що транспортним засобом не керував, при цьому не були роз`яснені права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить відео запис з нагрудної камери працівника поліції.

Крім цього, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушенням водієм, які б відповідно до ст. 35 ЗУ "Про національну поліцію" давали право працівникам поліції здійснити зупинку транспортного засобу.

В протоколі про адміністративне правопорушення відсутній запис Інспектора про дії водія щодо ухилення від огляду на стан сп`яніння.

Також до матеріалів не надано протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено про дії водія, який ухилявся від огляд на стан сп`яніння.

Вказує, що протокол у справі про адміністративне правопорушення винесено посадовою особою поліції незаконно, з грубим порушенням норм законодавства, відомчих актів МВС України, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, необґрунтовано, упереджено, за неіснуюче правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , на підтримання доводів апеляційної скарги в повному обсязі, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис та перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти наступного висновку

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивнез`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушенням ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Так, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№ 370576 від 09.10.2022, в цей день, о 11 год. 00 хв., в місті Києві водій керував автомобілем «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Правди, б. 56з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук.

Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України (а.п. 1)

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що припаркував своє авто біля "Сільпо" на Виноградорі, неподалік від будинку, зайшов у сільпо та взяв пиво.

З вечора випив літр пива.

Зранку, разом з дружиною і дитиною пішли в це сільпо, поки зайшли в сільпо він- ОСОБА_1 підійшов до авто.

Родині сказав, що почекає в авто.

Сидів в машині, навіть нею не керував, підійшли працівники поліції.

Він- ОСОБА_1 спитав в чому причина.

Працівники поліціїпояснили, що у нього- ОСОБА_1 запотівші вікна та сказали щоб вийшов, дав права, повідомили є ознаки сп`яніння.

Він- ОСОБА_1 сказав, що не відмовляється від "Драгера", працівники поліції почали телефонувати іншим поліцейським.

Після, підійшладружина з дитиною, чекали більш години інший патруль із "Драгером".

Працівники поліції сказали, щоб дружина написала розписку, що він- ОСОБА_1 сьогодні нікуди не поїде, щоб не забирали права.

Поліцейські сказали, щоб він- ОСОБА_1 відмовився від драгеру і сказав це на камеру.

Пояснив, що йому не були відомі наслідками відмови від проходження огляду.

Зосереджує увагу, що він нікуди не їхав.

Вказані обставини можуть лише свідчити про намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, винуватість якого у його вчиненні доведена матеріалами провадження.

ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення 09.10.2022були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить його власноручно виконаний підпис.

Свої права у провадженні за досліджуваним протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 використовував за власним розсудом, зокрема про залучення захисника за власним вибором у суді першої інстанції (а.п. 7) тощо.

Даний протокол складений уповноваженою на те особою - інспектором взводу № 2, роти № 3, БЗС ДПП майором поліції, дії якого ані ОСОБА_1 , ані в його інтересах -захисник Бондаренко В.А. не оскаржувалиі матеріали провадження таких даних не містять.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 при складанні протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП фактично визнав свою винуватість у його вчиненні за вище вказаних обставинах з огляду на те, що в графі "пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення" ним- ОСОБА_1 власноручно зазначено, що "08.2022 року вжив дві бутилки пива, керувати авто не буду" (мовою оригіналу).

У графі " підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності " ОСОБА_1 розписався без будь-яких застережень та зауважень (а.п. 1)

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині незаконності зупинки, то такі є безпідставними, адже Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні запроваджено воєнний стан, відповідно до якого встановлюються такі заходи правового режиму воєнного стану: у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежуються свобода пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів, перевірка у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документів у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Загальний порядок перевірки особистих документів, огляду авто, речей та багажу під час воєнного стану визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану».

Вищезгаданим документом закріплене право на проведення перевірки документів, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян для посадових осіб органів Нацполіції, СБУ, Нацгвардії, Держприкордонслужби, Збройних Сил України, які визначені в наказі коменданта. Під час перевірки представники силових структур мають право вимагати пред`явлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, зокрема в разі якщо існує достатньо підстав вважати, що громадянин вчинив або має намір вчинити правопорушення.

З наявного у матеріалах справи відеозапису подій вбачається що він- ОСОБА_1 не заперечує, що є водієм.

Підтверджує факт зупинки транспортного засобу.

Працівник поліції пояснює, що у нього є підозри, що водій керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: пари алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей.

ОСОБА_1 пояснює, що за вчора випив 2 пляшки пива по 0.5.

На пропозицію поліцейського проїхати до лікаря-нарколога або пройти алкотестор драгер відмовився (а.п. 2).

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що він не керував транспортним засобом, а відповідний запис про це в протоколі є надуманим, тому він не є суб`єктом правопорушення за ст. 130 КУпАП та не підлягав жодному огляду на стан сп`яніння, хоча і не відмовлявся від такого огляду,є голослівними, спростовуються сукупністю вищенаведених доказів у справі, а тому не заслуговують на увагу.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

Не вказала на такі обставини, щоб заслуговували на увагу, і сторона захисту.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП - відповідає меті адміністративного стягнення та загальним засадам його накладення у відповідності до положень ст. 23 КУпАП.

У рішенні по справі "О?Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07.07.2016 № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушенням ним п. 2.5 Правил дорожнього руху за обставин, встановлених судом, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним.

За викладеним апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 06 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17.000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О. Балацька