Справа № 139/702/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Коломійцева В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з СПД № 1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

В С Т А Н О В И Л А:

01 грудня 2022 року на розгляд до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області надійшли протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 325033 №326169 від 14 листопада 2022 року відносно ОСОБА_1 . Відповідно до формулювання обвинувачення, викладеного у цих протоколах, водій ОСОБА_1 , керуючи 14 листопада 2022 о 21-ій годині 10 хвилин по вул. Першотравнева, 1 в с. Конищів Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області біля магазину «Ромашка» автомобілем «Ford Transit», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив стоянку та, не вживши всіх заходів, допустив його самовільний рух, внаслідок чого, автомобіль скоїв наїзд заднім ходом на припаркований автомобіль «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Окрім того, ОСОБА_1 14 листопада 2022 о 21-ій годині 10 хвилин керував автомобілем «Ford Transit», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Першотравнева, 1 в с. Конищів Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тестування на алкогольне сп`яніння проводилося на місці зупинки транспортного засобу із застосування спеціального приладу «Drager» Alcotest 6810 № ARBE-0029, який показав вміст алкоголю у випарах з видиху в розмірі 2,36 проміле.

ОСОБА_1 вмінено порушення п. 15.12 та п. 2.9. «а» ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Мурованокуриловецького районного суду від 14 грудня 2022 адміністративні матеріали: № 139/702/22 (провадження №3/139/404/22), № 139/703/22 (провадження №3/139/405/22) відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єднано.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав, суду пояснив, що 14.12.2022 він приїхав до своєї знайомої, яка є власницею магазину «Ромашка», що в с.Конищів. Припаркував свій автомобіль на подвір`ї біля магазину, оскільки не мав ним здійснювати подальший рух. В магазині він відпочивав та пив спиртне. Потім коли стемніло вийшов забрати документи з автомобіля. До нього одразу ж підійшли троє чоловіків, які перебували в стані алкогольного сп`яніння та почали звинувачувати його у вчиненні ДТП, а саме що він нібито вдарив автомобіль «Део Ланус», вимагали заплатити їм 200 доларів або викличуть поліцію. Оскільки він автомобілем не їхав та не скоював ДТП погодився, щоб вони викликали поліцію. По приїзду поліцейські, склали відносно нього протоколи, при цьому його пояснення до уваги не взяли.

Потерпілий ОСОБА_2 двічі в судове засідання не з`явився, хоча про день, час, та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходжу на наступного.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Виходячи з системного аналізу положень ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що призвели до пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Учасник дорожнього руху, відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному. Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

КАС/ВС в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Відповідальності за порушення ПДР підлягає виключно водій транспортного засобу (Постанова ВС/КАС у справі № 204/8036/16-а від 19.02.2020).

Факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами (Постанова ВС у справі № 686/11314/17).

Під час розгляду справи було відтворено запис події, зафіксований на оптичному диску. На відеозаписі з портативного відеореєстратора поліцейського, який долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зафіксовано лише процес складання протоколів.

Поліцейські, які виїжджали на місце ДТП, не були очевидцями події, про обставини, зокрема про те, хто керував транспортними засобами, дізнались з пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який як під час складання протоколу так і під час судового розгляду заперечував факт керування транспортним засобом.

Письмові пояснення ОСОБА_2 , надані поліцейському під час фіксування адміністративного правопорушення, не можуть бути належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній до суду не з`явився та не підтвердив факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Свідки до складання протоколу не залучались.

Позиція суду щодо безпосередності дослідження доказів під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, зокрема показань потерпілого, свідка, узгоджується з практикою Верховного Суду (Постанова Верховного суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.06.2019 справа № 560/751/17).

Протоколи про адміністративні правопорушення самі по собі без підтвердження іншими доказами не є беззаперечним доказом на доведення провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1ст.130 КУпАП.

Будь-яких інших доказів в підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, суду не надано, що позбавляє суд можливості спростувати позицію захисту.

Наявність усіх ознак адміністративного правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

В судовому засіданні не доведено належними та допустимими доказами вчинення саме ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху, та не доведено що він є суб`єктом відповідальності за вказані правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення та докази, долучені до протоколу, містять у собі суперечливі та сумнівні відомості, що не узгоджується з стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, в частині того, що докази про що небудь можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Враховуючи здобуті під час розгляду справи докази, зокрема, встановлення обставини, що ОСОБА_1 , який користувався автомобілем «Ford Transit», номерний знак НОМЕР_1 , не був на момент події в`їзду цього автомобіля у припаркований автомобіль «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_2 , він не зобов`язаний був виконувати приписи п. 2.9. «а», та п. 15.12 Правил дорожнього руху.

За таких обставин, ОСОБА_1 14 листопада 2022 року не був суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 та ст. 124 КУпАП, а також в його діях відсутні об`єктивна та суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Завданням кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може розцінюватись як правопорушення, передбачене тією чи іншою статтею.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Встановлені під час розгляду справи обставини не підтверджують достовірність викладених у протоколах даних про обставини правопорушення. Враховуючи принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, приходжу до висновку, що поданими до суду матеріалами не доведено у діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу таких правопорушень (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Керуючись ст.ст. 124, 130, п. 1 ст. 247, ст.ст. 1, 9, 23, 34, 221, 249, 251, 252, 276, 277, 279, 280, 284 КпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Справу про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадженням закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу таких правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Мурованокуриловецький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: ____________