П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2023 року м. Київ

Справа: № 761/13532/23

Провадження: №33/824/2908/2023

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т.О.,

секретар Сакалош Б. В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Шевченківськогорайонного суду м.Києвавід 12 травня 2023 року, винесену під головуванням судді Осаулова А.А.,

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 12 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 22 травня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 12 травня 2023 рокута закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що постанова суду не відповідає нормам закону та фактичним обставинам справи. Зазначив, що повідомив суд про те, що виїхав на заборонене світло оскільки втратив можливість керування автомобілем через виникнення у нього несподіваного інсульту. Коли він сідав за кермо автомобіля, його самопочуття було нормальним. Настання інсульту він не міг передбачити, інакше б звернувся до лікарні, а не сідав за кермо. 03 квітня 2023 року інспектором ВРОМ ДТП УПП у місті Києві ДПП капітаном поліції Гавенко Ігорем Володимировичем відносно нього було складено адміністративний протокол № 442078 за ст. 124 КУпАП. Вказаний протокол не містить його пояснень, його підпису чи відповідного запису про відмову вчинити такий підпис та надати пояснення. Також зазначає, що копію протоколу про адміністративне правопорушення йому не вручено, доказів отримання ним вказаного протоколу, матеріали справи не містять. Відразу після ДТП його було госпіталізовано до медичного закладу в майже непритомному стані, тому він не мав можливості надати свої пояснення особі, яка склала протокол про адміністративне правопорушення. Повідомив, що йому телефонували працівники патрульної поліції, яким він повідомив, що перебуває на стаціонарному лікуванні з інсультом та не має можливості прибути до них для надання пояснень та підпису протоколу. Коли за станом здоров`я він зміг спілкуватись, справа вже була передана до суду. Також зазначає, що судом першої інстанції під час судового засідання не було враховано, що він виїхав на перехрестя на червоний сигнал світлофора через те, що у нього раптово стався інсульт, але, коли він сідав за кермо, його самопочуття було нормальним.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Падалко О. Ю. підтримали подану апеляційну скаргу. ОСОБА_1 пояснив, що 21 лютого 2023 року приблизно о 15 годині він перебував на СТО, що знаходиться в Шевченківському районі м. Києва і прямував додому. Сідаючи за кермо автомобіля перебував в нормальному стані, ніяких проблем зі станом здоров`я не відчував. Зупинившись на світлофорі в районі перехрестя вулиць Берлінського та Щусєва, раптово відчув печію в оці та втратив контроль над власним тілом, не розумів, що з ним відбувається. Просили апеляційну скаргу задовольнити та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу правопорушення.

ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Поосив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисникаПадалко О.Ю., потерпілого ОСОБА_2 та експерта в галузі судово-медичної експертизи ОСОБА_3 , дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доходжу висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Суд першої інстанції визнав доведеним факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виходячи з даних, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення, рапорті, протоколі огляду місця ДТП від 21.02.2023 року, схемі місця ДТП, письмових поясненнях тау відеозаписі моменту ДТП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, в точній відповідності з законом.

Приймаючи судове рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності була зобов`язана перед керуванням транспортного засобу самостійно визначити свій стан здоров`я, щоб не створювати загрози оточуючим. Крім цього причино-наслідковий зв`язок між станом здоров`я ОСОБА_1 та вчиненням ним дорожньо-транспортної пригоди не встановлено.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД №442078 21.02.2023 року о 16:11 год. в м. Києві на перехресті вул. М. Берлінського та вул. Щусєва водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив виїзд на перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.п. 2.3б, 8.7.3е, 8.10 ПДР.

До протоколу про адміністративне правопорушення додана довідка щодо неявки ОСОБА_1 для складення протоколу, рапорт працівника поліції, протокол огляду місця ДТП, схема місця ДТП, пояснення ОСОБА_2 ,акт огляду та направлення автомобіля ОСОБА_1 на майданчик тимчасового утримання, відеозапис з місяця ДТП.

Відповідно до п. 2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язанийбути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 8.7.3еПДР України сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух;

сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків;

стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух.

Відповідно до п. 8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 Розмітка 1.12 (стоп-лінія) (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно встановлених обставин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_1 , дійсно здійснив виїзд на перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 .

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, суть інкримінованого правопорушення відповідає диспозиції ст.124 КУпАП, працівником поліції вірно визначено порушені пункти ПДР України.

Доводи скаржника про відсутність складу адміністративного правопорушення в його діях не заслуговують на увагу, оскільки вказане підтверджується належними доказами, зокрема, протоколом, схемою місця ДТП, відеозаписом з місця ДТП, рапортом працівника поліції, протоколом огляду місця ДТП, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

Однак, суд першої інстанції помилково відхилив доводи ОСОБА_1 про його неосудність, мотивуючи своє рішення тим, що не було встановлено причинно-наслідкового зв`язку між станом його здоров`я та здійсненням ДТП, а клопотань про призначення експертизи заявлено не було.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суддя не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення.

Наведені ОСОБА_1 обставини потребували детального їх з`ясування, об`єктивної та належної оцінки, однак недотримання цього принципу пріоритетності прав особи та формальний підхід призвів до передчасного висновку.

Статтею 17 КУпАП визначено, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.20 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто, не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 мав ряд захворювань серцево-судинної системи.

Згідно з висновком експертів з питань в галузі судово-медичної експертизи від 22 червня 2023 року при комісійному висвяченні результатів КТ головного мозку, яка була проведена 21.02.2023 року в лікувальній установі, у ОСОБА_1 наявні КТ-ознаки внутрішньо мозкової інсульти-гематоми в ділянці базальних ядер правової гемісфери головного мозку.

У висновку зазначено, що геморагічний інсульт призводить до втрати особою здатності виконувати активні цілеспрямовані дії, в тому числі транспортним засобом, що могло мати місце 21.02.2023 року.

Окрім того, допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_3 підтвердив висновок експертів з питань в галузі судово-медичної експертизи від 22.06.2023 року та зазначив, що дорожньо-транспортна пригода, що мала місце 21 лютого 2023 року, сталася внаслідок виникнення у ОСОБА_1 геморагічного інсульту, що призвело до втрати ним здатності виконувати активні цілеспрямовані дії, в тому числі керувати транспортним засобом.

З огляду на вказані обставини, наявні підстави вважати, що правопорушення, інкриміноване ОСОБА_1 було вчинено ним у стані неосудності, а саме внаслідок хворобливо стану, оскільки він не міг усвідомлювати свої дії або керувати ними.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до п. 3 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі неосудності особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність.

З урахуванням наведеного, вважаю, що слушними є доводи апеляційної скарги про наявність уОСОБА_1 хворобливого стану в момент здійснення ДТП, що вказує на його неосудність, а тому висновок суду першої інстанції про можливість притягнення його до адміністративної відповідальності ґрунтується на припущеннях, а відтак постанова Шевченківського районного суду м.Києва від 12 травня 2023 рокупідлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 3 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 12 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п. 3 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 час вчинення правопорушення в стані неосудності.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Невідома