Справа № 444/249/23
Провадження № 3/444/214/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Мікула В. Є., під час розгляду матеріалів адміністративної справи, які надійшли від Відділу поліції №2 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч.1 ст. 122-2, ч.2 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , 22.01.2023 року о 10 год. 25 хв. в с.Любеля (лісовий масив), керував транспортним засобом, а саме мотоциклом VIPER, без номерних знаків на вимогу працівників поліції про зупинку транспорного засобу завчасно подану за допомогою проблискових маячків червоного та синього кольору та звукового сигналу, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі марки Шкода Раніз, н.з. НОМЕР_1 у лісовому масиві, своїми діями порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст. 130 КУпАП, 22.01.2023 року о 10 год. 25 хв. в с.Любеля (лісовий масив), керував транспортним засобом, а саме мотоциклом VIPER, без номерних знаків з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп"яніння, у втановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про дату та час проведення такого був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.122-2, 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи в розумні строки, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи щодо якої складено протокол.

Факт вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його вина у цьому підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 172949; ААБ № 172998 від 22.01.2023 року; довідкою про повторність адміністративного правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результ огляду: не проводився в зв`язку з відмовою, а також іншими матеріалами справи.

Дії правопорушника слід кваліфікувати за ч.1 ст. 122-2 КУпАП, так як він порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху, а саме «На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил".

Дії правопорушника слід кваліфікувати за ч.2 ст. 130 КУпАП, так як він порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, а саме « Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" і протягом року його було піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Санкцією ч.1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено стягнення у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Санкцією ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

З наведеного вбачається, що більш серйозним правопорушенням з числа є правопорушення, перебачене ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обставин, які б пом`якшували відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 є вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КпАП України в стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи вид та міру стягнення враховую пом`якшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, а саме, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, приходжу до переконання, що з метою виховання ОСОБА_1 з врахуванням вище перелічених обставин, слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як воно є більш серйозним правопорушенням з тих правопорушень, за якими ОСОБА_1 притягується до відповідальності.

Відповідно до п. 28 ППВСУ від 23 грудня 2005 року N 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року N 18 позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122 2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала. А тому, з врахуванням всіх у сукупності вище перелічених обставин приходжу до переконання, що до правопорушника доцільним буде обрати стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до адміністративної відповідальності , а саме застосувати стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами .

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року, (в останній діючій редакції) ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 122-2, 130, 283, 284, 287, 294, 307, 308, 310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя Мікула В. Є.