Справа № 459/2321/23 Провадження № 3/459/861/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2023 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Дем`яновська Ю.Д. розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 08.07.2023 року о 12:35 год. в м.Червоноград по вул.Б.Хмельницького, 27а, керував транспортним засобом марки «Honda Dio», д.н.з.б/н, з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, неприродна блідість поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому заперечив.

Представник ОСОБА_1 адвокат Смолинець В.І. подав відзив, у якому також заперечив вину свого довіритетя, вказав, що наявні ознаки, які були виявлені у ОСОБА_1 зумовлені отриманим пораненням під час виконання бойого завдання та проходженням медикаментозного лікування, а відмова від проходження медичного огляду необхідністю перебування у військові частині. Вказує на допущення поліцейським процесуальних порушень, зокрема вказав, що направлення на проходження обстеження у медичному закладі не оформлялось та ОСОБА_1 не вручалось, відеозапис здійснювався на мобільний телефон, тому такий не є належним та допустимим доказом. Оскільки при огляді не залучалися свідки, тому докази того, що ОСОБА_1 керував скутером у стані наркотичного сп`яніння відсутні. Відтак, посилаючись на вищенаведене та порушення вимог законодавства щодо порядку проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також трактування сумнівів на його користь, просив провадження в справі закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч.1 ст.130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортного засобу особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП полягає, зокрема, у відмові від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у випадку невиконання водієм вимог п. 2.5 ПДР полягає у відмові особи, яка здійснювала керування транспортним засобом та якій працівник поліції висловив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, пройти такий огляд.

Згідно з п.п.2,3,4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З протоколу серії ААД №279412 від 08.07.2023 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце, обставини вчинення правопорушення вбачається, що такими ознаками у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були: звужені зіниці очей, неприродна блідість поведінка, що не відповідає обстановці.З огляду на наведені ознаки, у поліцейського виникли підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, наслідком чого стала вимога поліцейського до нього пройти огляд на стан сп`яніння.

Окрім цього, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненому при вище викладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.07.2023 року (12.38 год), в якому зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження такого;

-рапортом інспектора ВРПП Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області Самборського В. від 08.07.2023 року;

-відеозаписом події, який оглянуто у судовому засіданні та з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 у визначений у протоколі час і місці відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Отже, здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази є належними та допустимими з точки зору можливості їх використання в процесі доказування. Такі містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі, становлять предмет доказування та зібрані у встановленому КУпАП порядку.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є повними, взаємодоповнюючими, не викликають сумніву, належними, допустимими та, відповідно до ст.ст.251,252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Доводи захисника про те, що наявний у справі відеозапис не може бути доказом у справі, суддя вважає необґрунтованими, оскільки враховуючи положення ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», вказане не є тією обставиною, яка унеможливлює застосування такої зйомки як доказу у справі про адміністративне правопорушення чи визнання цього доказу недопустимим. Тобто, вказаний відеозапис працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст.40 Закону України «Про Національну поліцію». Відеозапис події відповідає вимогам ст.251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

Вживання ліків та незадовільний стан здоров`я, на який посилається захисник, суд оцінює критично, так як згідно п.2.9.б ПДР України водієві взагалі забороняється керувати транспортним засобом перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

З проглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що оформлення матеріалів відбувалося без присутності свідків, проте відбувалася фіксація (відеозапис), як альтернатива, що узгоджується із приписами ст.266 КУпАП, тому твердження про порушення процедури складення адмінматеріалів, не заслуговують на увагу.

Таким чином, доводи захисника спростовані матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а тому до уваги не приймаються.

Будь-яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не надано і в матеріалах справи такі не знайшли свого підтвердження.

Окрім того, вважаю за необхідне звернути увагу на те, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Так, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Оскільки ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно вимог чинного законодавства, відтак, вважаю, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння правового значення не мають.

За наведених обставин, приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина встановлена повністю.

Накладаючи стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, яка доведена повністю, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП, а тому вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.

Крім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із Законом України «Про судовий збір», розмір судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 536,80 грн. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Рахунок отримувача: UA0026001. Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська