П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/1329/23

Номер провадження 3/184/532/23

14 листопада 2023 рокум. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Томаш В.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Відділення поліції №2 Нікопольського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, ст..124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

18.06.2023 року о 20 год. 35 хв. по вул. І.Малки м. Покров, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Touran д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (здійснив ДТП). Огляд проводився на стан сп`яніння на місці за допомогою ALKOTEST 6810 «Драгер» тест №844 від 18.06.2023 року, результат 1,89% проміле, у присутності двох свідків, чим своїми діями порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №491481 від 18.06.2023 року за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, 18.06.2023 року о 20-35 год. ао вул. І.Малки м. Покров водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Touran д/н НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, та здійснив наїзд на перешкоду «бордюр тротуару» в результаті чого даний транспортний засіб отримав механічні пошкодження, постраждалих осіб немає, своїми діями порушив вимоги п.12.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №491399 від 18.06.2023 року за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Орджонікідзевського міського суду від 13.07.2023 р. вказані адміністративні матеріали об`єднані в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 18.06.2023 року він перебував за межами міста та повертався додому на своєму автомобілі. На повороті на вул. І.Малки зачепив бордюр, так як спрацювала подушка безпеки пошкодив руку, після чого він зупинився. Був тверезий. Потім приїхали працівники поліції та склали два протоколи. На місці продув Драгер. Медичний огляд в лікарні не проводився.

В судовому засіданні захисник адвокат Шаврова Н.М. просить провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 та за ст.. 124 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, надав з цього приводу письмове клопотання.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 18.06.2023 він вийшов із магазину «Лайм» та побачив ДТП за участю ОСОБА_1 .. Через деякий час приїхали працівники поліції. На ОСОБА_1 було складено декілька протоколів. Медичний огляд проводили на місці ДТП. Працівники поліції не пропонували проходження медичного огляду у медичному закладі.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що приблизно о 19-00 год. 18.06.2023 року вона підїхала до магазину «Лайм», який знаходиться на вул. І.Малки, побачила працівників поліції, пошкоджений автомобіль та водія ОСОБА_1 та підійшла до них щоб запропонувати свою допомогу у разі її потреби. У ОСОБА_4 були тілесні ушкодження. Працівники поліції склали на водія протокол, водію нічого не пропонували а ні продути Драгер, а ні пройти медичний огляду в медичному закладі.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання повторно не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені. Їх пояснення не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки вони не були безпосередньо допитані в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, дослідивши матеріали справи, а саме протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 491399 від 18.06.2023 року та серії ААД № 491481 від 18.06.2023 року, складені відносно ОСОБА_1 , заслухавши пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , матеріали відеозапису на DVD диску, схему місця ДТП від 18.06.2023 року, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 , не підтверджується матеріалами справи та в його діях не вбачається подія і склад адміністративних правопорушень, передбачені ч. 1 ст. 130 та ст.. 124 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, суддею встановлено наступне.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення,чи винна дана особа в його вчиненні,чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність,а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.245 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Статтею 252 КУпАП, встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

У відповідності до ст.130 КУпАП, відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом досліджено матеріали справи, а саме:

- протоколи про адміністративне правопорушення ААД № 491399 від 18.06.2023 року та серії ААД № 491481 від 18.06.2023, в яких викладені обставини вчинення правопорушення;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.06.2023 року;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- результат ALKOTEST 6810 «Драгер» тест №844 від 18.06.2023 року - DVD диск з нагрудної камери поліцейського від 18.06.2023 року;

- схему місця ДТП від 18.06.2023 року;

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №491399 від 18.06. 2023 року ОСОБА_1 18.06.2023 року о 20 год.35 хв. по вул. І. Малки в м. Покров керуючи т/з марки Volkswagen н/з НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху та здійснив наїзд на перешкоду, бордюр тротуару, споруду внаслідок чого даний транспортний засіб отримав механічні пошкодження, постраждалих немає, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №491481 від 18.06. 2023 року ОСОБА_1 18.06.2023 року о 20 год.35 хв. по вул. І. Малки в м. Покров керував т/з марки Volkswagen н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестер 6810 «Драгер» тест 844 від 18.06.2023 року результат 1,89 проміле у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 не визнає свою вину за ст. 124 та за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Він вважає, що в його діях не має складу зазначених правопорушень, оскільки за ст. 124 КУпАП не має інших потерпілих окрім нього самого, а з результатом його огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестору 6810 «Драгер» він не згоден, оскільки він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а зазначений алкотестер був застосований працівниками поліції з порушенням Інструкції по його експлуатації, що підтверджується матеріалами справи.

Статтею 124 КУпАП передбачається адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, механічні пошкодження отримав тільки належний ОСОБА_1 транспортний засіб, яким керував також ОСОБА_1 . Також в протоколі зазначено, що потерпілих немає.

Разом з тим, для складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП має існувати потерпіла особа, якій в результаті порушення водієм правил дорожнього руху спричинено шкоду у виді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. У даному випадку водій ОСОБА_1 в результаті порушення правил дорожнього руху пошкодив лише транспортний засіб, що знаходиться в його користуванні.

Подія ДТП, яка сталася 18.06.2023 року о 20.35 годин за участю водія ОСОБА_1 не підпадає під диспозицію ст. 124 КУпАП, оскільки діючий КУпАП не передбачає поєднання в одній і тій же особі одночасно двох процесуальних статусів: і особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілої особи. Спричинення шкоди самому собі не охоплюється диспозицією ст. 124 КУпАП.

Така правова позиція викладена в постановах Дніпровського апеляційного суду, зокрема у справі № 181/272/21 від 03.06.2021 року, у справі № 182/5260/21 та інші.

Досліджені судом матеріали справи свідчать також про відсутність належних і достатніх доказів для висновку про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння за обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.ст.251,252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується і стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Також слід зазначити, що як слідує з рішення ВС/КАС у справі №524/5741/16-а від 20.05.2020 року рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, а сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів.

Дніпровський апеляційний суд також в постанові від 12.01.2023 року у справі № 184/541/22 суддя Свіягіна І.М. зазначив наступне: «Посилання місцевого суду на те, що факт переміщення на своєму автомобілі підтверджений в судовому засіданні особисто ОСОБА 1 до уваги не береться, оскільки сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів.

Досліджені судом докази свідчать про те, що відсутні беззаперечні докази факту безпосереднього керуванням ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, який дорівнює 1,89 проміле, оскільки надана до матеріалів справи роздруківка отриманого тесту на стан алкогольного сп`яніння не дає однозначної відповіді на це питання, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до зазначеної роздруківки отриманого тесту № 844 за допомогою алкотестер 6810 Драгер, він був проведений 18.06.2023 року. В роздруківці також обов`язкове зазначається дата останнього калібрування алкотестору, у роздруківці зазначена дата останнього калібрування даного технічного приладу 16.11.2022 року.

Вважаю, що результат отриманий в наслідок проведення огляду ОСОБА_1 з застосуванням алкотестору «Драгер» викликає обґрунтовані сумніви в його достовірності та є недійсним, оскільки зазначений газоаналізатор був застосований з порушенням Інструкції щодо його експлуатації, а саме з порушення терміну його калібрування.

Розділом II Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року встановлено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п.1): поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають. зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п.3); огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції (п.4).

Частиною 2 статті 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (який набрав чинності 01.01.2016 року), встановлено, що експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Інструкцією з експлуатації спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810» інтервал технічного обслуговування приладу становить 6 (шість) місяців. Відповідно до Інструкції з експлуатації технічного засобу Драгера Алкотест 6810, в розділі Технічне обслуговування зазначається: «Інтервали технічного обслуговування - кожні шість місяців перевірка калібрування».

Про необхідність кожні 6 (шість) місяців проводити калібрування газоаналізатора «Drager» йдеться також і у відповіді Українського медичного центру сертифікації від 18.01.2018 Вих.№45.

Відповідно до листа (який є публічно доступним) заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 45 від 18 січня 2018 року на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, використання медичних виробів "Газоаналізатори Alcotest Drager №6810", які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Таким чином, оскільки газоаналізатор Drager «Alcotest 6810» був введений у експлуатацію протягом часу дії Свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 10 лютого 2010 року, його використання після закінчення дії означеного Свідоцтва (10 лютого 2015 року) є можливим за умов дотримання умов експлуатації та технічного обслуговування.

Оскільки строк останнього калібрування алкотестору зазначається в роздруківки проведеного тесту на стан алкогольного сп`яніння вказана обставина має суттєве значення.

Відповідно до роздруківки наданого до матеріалів справи, тесту на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 з застосуванням алкотестеру 6810 АRВН 0633 «Драгер», його останнє калібрування мало місце 16 листопада 2022 року, в той час як огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений 18.06.2023 року, тобто з порушенням вимог встановлених Розділом II Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року та з порушенням встановленого Інструкцією з експлуатації спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810» інтервалу технічного обслуговування більш ніж на місяць.

Оскільки Сертифікат відповідності на спеціальний технічний засобу «Drager Alcotest 6810» втратив на свою силу 10.02.2015 року, в роздруківки тесту на стан алкогольного сп`яніння обов`язкове окремо зазначається строк останнього калібрування, а строк останньої повірки підтверджується свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Кожен допущений до експлуатації технічний засіб повинен своєчасно проходити повірку і калібрування. Тому навіть у разі, якщо зазначений технічний засіб своєчасно пройшов повірку, це не звільняє від необхідності своєчасного проведення його калібрування відповідно до Інструкції з експлуатації технічного засобу Драгера Алкотест 6810.

Аналіз судової практики Дніпровського апеляційного суду свідчить про те, що судді Дніпровського апеляційного суду в аналогічних справах у разі встановлення факту порушення працівниками поліції Інструкції з експлуатації технічного засобу газоаналізатору Драгер, а саме пропущення строку його калібрування, ставили під сумнів отриманий результат тесту, що постановами суддів Дніпровського апеляційного суду у справах: № 173/982/21 від 07.09.2021 рок - суддя Мудрецький Р.В., № 199/5214/21 від 09.09.2021 року суддя Онушко Н.М., № 216/3035/22 від 11.11.2022 року суддя Залізняк Р.М., № 202/2178/2 від 10.08.2021 року, №201/2676/21 від 03.08.2021 року, №204/1702/21 від 13.07.2021 року та інші.

Зокрема Дніпровський апеляційний суд у складі судді Мудрецького Р.В постанова по справі № 173/982/21 від 07.09.2021 року, постанова по справі У 202/2178/21 від 10.08.2021 року) зазначив наступне: «Частиною 2 статті 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил, застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби. Інструкцією з експлуатації спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810» інтервал технічного обслуговування приладу становить 6 (шість місяців. Про необхідність кожні 6 (шість) місяців проводити калібрування газоаналізатора «Drager» йдеться також і у відповіді Українського медичного центру сертифікації від 18.01.2018 Вих.№45. В той же час, відповідно до чеку Drager Alcotest 6810 дата останньої повірки 05 жовтня 2020 року, а тест ОСОБА1 пройшов 18 квітня 2021 року, тобто більше ніж через шість місяців останнього калібрування спеціального технічного засобі, а тому результат огляду не може бути законним і відповідно до ст. 266 КупАП та Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року є недійсним».

До аналогічного висновку у разі порушення терміну проведення калібрування спеціального технічного засобу надійшов Дніпровський апеляційний суд у складі суддів Пістун А.О. (справа № 204/1702/21); ОСОБА_7 (справа № 199/5214/21); ОСОБА_8 (справа № 202/2676/21), ОСОБА_9 від 25.10.2023 року (справа № 187/1391/23), ОСОБА_10 від 27.10.2023 року (справа № 187/1506/23) і т.д.

Аналогічна правова позиція висловлена також в постановах суддів Київського апеляційного суду, відповідно до якої порушення встановленого Інструкцією з експлуатації технічного засобу строку його калібрування г підставою для визнання проведеного огляду на стан сп`яніння недійним. Зокрема у справі № 755/8154/22. Також аналогічна правова позиція викладена в постановах суддів першої інстанції у справах: № 193/903/22, №185/4897/22, №181/394/22 та в інших.

Виходячи з вищевикладеного , вважаю, що результат огляду водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу застосуванням алкотестеру Драгер 6810 АКВН № 0633 не може бути визнаний законним і відповідно до ст. 266 КупАП та Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року та є недійсним.

Що стосується направлення на огляд водія транспортного засобу

Долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом не містить інформації щодо складання працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Хоча таке направлення і міститься в матеріалах справи, проте даних, які б свідчили, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність цього направлення, матеріали справи не містять.

Наявність в матеріалах справи направлення водія на стан алкогольного сп`яніння свідчить про той факт, що особа, на яку був складений протокол про адміністративне правопорушення , не була згодна з результатом отриманого тесту. Зазначена правова позиція неодноразово була викладена в постановах Дніпровського апеляційного суду.

Також Дніпровський апеляційний суд в постанові у справі № 215/8060/21 зазначив наступне: «Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не можна визнати належним доказом, оскільки підпису або відмітки про видачу водію цього направлення в матеріалах справи не має.

Слід зазначити про те, що відповідно до Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року, в разі вчинення водієм дорожньо транспортної пригоди огляд проходження водія на стан алкогольного сп`яніння є обов`язковим у медичному закладі.

За таких обставин, враховуючи досліджені докази, пояснення свідків та відсутність в матеріалах справи належних і допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 зазначеного адміністративного правопорушення, вважаю що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Згідно роз`яснень, що містяться у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Крім того, судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст.130 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи апеляційним мають бути витлумачені на користь останнього.

Його вина у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень не підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Іreland v. the United Kindom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовував при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series А заява №25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008р., «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001р., «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002р., неодноразово вказує що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Слід зазначити, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у вчиненні правопорушення має доводитися в суди суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Окрім того, на час прийняття вказаної постанови закінчився строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбачений ст.. 38 КУпАП, що було викликано необхідністю допиту ряду свідків по справі, дослідження всіх доказів в їх скупності, перебування сторони захисту за межами країни.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст.. 124 КУпАП, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 221, 276, 279, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 та ст.. 124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш