Справа № 757/6738/22-п Головуючий 1 інстанція- Константінова К.Е.
Провадження № 33/824/562/2023 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 січня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Савченка С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Таранова Станіслава Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Печерського районного суду м.Києва від 27 травня 2022 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України,

мешкає: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Печерського районного суду м.Києва від 27 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Відповідно до вказаної постанови 11 січня 2022 року о 02 годині 50 хв. ОСОБА_1 на вул.Генерала Алмазова 12-Б у м.Києві керував автомобілем «Міtsubishi Laucer», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «ДрагерAlcotest» ARHK-0521, результат тесту - 1,30 %, що зафіксовано на нагрудну боді-камеру № 470444. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову судді Печерського районного суду м.Києва від 27 травня 2022 року адвокат Таранов С.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність та необгрунтованість постанови. Скарга мотивована тим, що судовий розгляд даної справи проведено за відсутності ОСОБА_1 , який не був повідомлений про час розгляду справи, що у свою чергу свідчить про порушення судом положень ч.1 ст.268 КУпАП, згідно якої справа про

- 2 -

адміністративне правопорушення має розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Матеріали справи не містять даних про отримання ОСОБА_1 судової повістки як і не містять відомостей про направлення смс-повідомлень, бо ОСОБА_1 не залишав працівникам поліції свого телефону. Вважає, що з урахуванням ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, аусі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

18 січня 2023 року адвокат Таранов С.І. електронною поштою подав доповнення до апеляційної скарги, в яких зазначив, що розгляд справи у відношенні ОСОБА_1 свідчить про порушення його права на захист та права на сраведливий суд. Окрім того, вказав, що матеріали справи не містять фактичних даних (доказів) щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а отже в діях останнього відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Також, адвокатом Тарановим С.І. заявлено клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги з огляду на те, що розгляд справи відбувся без участі та повідомлення ОСОБА_1 , він не приймав участі у розгляді справи в суді першої інстанції і отримав копію постанови лише 09 грудня 2022 року.

Наведені причини пропуску строку подання апеляційної скарги знайшли своє підтвердження і визнаються судом поважними, а тому на підставі ст.294 КУпАП суд поновлює апелянту строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 27 травня 2022 року.

В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 адвокат Таранов С.І. апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримав, просив задоволити та скасувати постанову суду як незаконну з урахуванням аргументів апеляційної скарги та доповнень. Вважав за можливе розглядати справу у відсутність його підзахисного, який проходить військову службу.

Від ОСОБА_1 клопотання про відкладення розгляду не надходило, про розгляд справи повідомлений засобами телефонного зв`язку, що стверджується телефонограмою, складеною помічником судді.

Вислухавши захисника, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`ктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.

Частина 1 ст.130 КупАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або

- 3 -

щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.9(а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право володіти і керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 11 січня 2022 року о 02 годині 50 хв. на вул.Генерала Алмазова 12-Б у м.Києві керував автомобілем «Міtsubishi Laucer», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «ДрагерAlcotest» ARHK-0521, результат тесту - 1,30 %.

За таких обставин суд прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 допустив порушення п.2.9 (а) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 206296 від 11 січня 2022 року, відповідно до якого 11 січня 2022 року о 02 годині 50 хв. ОСОБА_1 на вул.Генерала Алмазова 12-Б у м.Києві керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд пройшов на місці за допомогою приладу алкотестера «ДрагерAlcotest» ARHK-0521, тест № 2928, результат позитивний 1,30 %. ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, і повідомлено про розгляд його справи Голосіївським районним судом м.Києва, що стверджується підписом ОСОБА_1 у протоколі;

-у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у зв`язку з виявленням працівником поліції у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та поведінка, яка не відповідає обстановці, проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння зі згоди водія із застосуванням приладу «Драгер Alcotest

- 4 -

6820» ARHK-0521, тест № 2928, результат огляду 1,30 %, з результатом огляду ОСОБА_1 згоден, відеофіксація здійснювалася на бодікамеру № 470444, що стверджується відповідним записом в акті;

- у роздруківці результатів тестування на алкоголь до протоколу серії ААД № 206296 від 11 січня 2022 року, згідно якої при застосуванні приладу «Драгер Alcotest 6820» ARHK-0521, тест № 2928, виявлено у ОСОБА_1 показник алкоголю 1,30 %, роздруківка підписана ОСОБА_1 ;

- на відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали 11 січня 2022 року оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , де також зафіксована процедура проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за згодою останнього із застосуванням приладу «Драгер Alcotest» та її результати. З відеозапису вбачається, що поліцейський чітко повідомив ОСОБА_1 про можливість огляду на стан сп`яніння як на місці за допомогою приладу, так і у лікаря нарколога, а після згоди ОСОБА_1 на проходження огляду на місці проінструктував останнього щодо його дій при огляді. Також на відеозаписі зафіксовано слова ОСОБА_1 про те, що він вживав алкоголь близько години тому, а саме - вино.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.

Зазначені у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені працівниками поліції 11 січня 2022 року у ОСОБА_1 , а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та поведінка, яка не відповідає обстановці, в розумінні п.п.2 та 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а сам огляд проведено поліцією у повній відповідності із розділом ІІ вказаної Інструкції, а також Порядком проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Протокол підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 , а акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, підписаний працівником поліції, а такожміститься зазначення про згоду з його проведенням.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд об`єктивно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, грунтується на наявних у провадженні доказах.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять фактичних даних (доказів) щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому в діях останнього відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані.

- 5 -

По-перше, факт керування ОСОБА_1 автомобілем «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 206296 від 11 січня 2022 року, який згідно ст.251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення і з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем.

Вказаний доказ поданий особою, уповноваженою на складання протоколу, і ОСОБА_1 не спростований.

По-друге, з доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису, який також є доказом згідно ст.251 КУпАП, вбачається, що під час розмови працівників поліції біля автомобіля з ОСОБА_1 і пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, останній вів себе як водій автомобіля і саме як водій автомобіля погодився пройти огляд.

При цьому, під час спілкування з поліцейськими, яке було тривалим ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним автомобілем і як наслідок безпідставність вимог поліцейського про його огляд на стан сп`яніння, як і не вказував, що автомобілем він не керував, а керувала інша особа та не називав її.

Окрім того, з відеозапису вбачається, що після огляду і встановлення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , останній намагався врегулювати дане питання із поліцією, просив вимкнути боді-камеру, вказував, що не пробачить собі цього (час запису 02-58-19) та пропонував, що залишає машину на місці, а сам поїде (час запису 02-58-50).

Після встановлення стану сп`яніння, поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 , що у відношенні нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за керування автомобілем у стані сп`яніння (час запису 03-00-00).

Підписуючи протокол, ОСОБА_1 не вказав у протоколі заперечень, що він не керував автомобілем.

За таких обставин доводи скарги про недоведеність факту керування автомобілем не знайшли свого підтвердження та є спробою уникнути відповідальності.

Доводи апеляційної скарги про те, що долучений до справи диск не містить фрагментів запису переслідування і зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують викладених вище висновків.

До матеріалів справи додано відеозапис на якому відображаються події щодо проходження огляду водієм ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та його результати, чого цілком достатньо для прийняття рішення.

Ні Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року, ні Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення повного відео з моменту патрулювання.

Так згідно п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 рокудо протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, згідно п.1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про

- 6 -

адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Поліцейським долучено до протоколу необхідні фрагменти відеофайлів, які відтворюють процедуру огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та її результати, що повністю відповідає приписам ч.2 ст.266 КУпАП, яка вказує на те, що огляд водія на стан сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським.

Тобто, закон вимагає фіксування технічними засобами саме процедури огляду, а не будь-якої іншої процедури, як помилково вважає захисник.

При цьому посилання апелянта у скарзі на постанову Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 404/4467/16-а не є релевантними, оскільки у наведеній апелянтом справі, встановленіінші фактичні обставини, а саме судом встановлено, що власноруч зроблений позивачем, з окремих запчастин, без мети експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, мотоцикл «HondaNC700X» був оглянутий та затриманий поліцією у дворі домоволодіння, яке належить позивачу, а докази того, що транспортний засіб знаходився на вулично - дорожній мережі та суттєво перешкоджав дорожньому руху в матеріалах справи відсутні, тому доставлення працівниками поліції тимчасово затриманого транспортного засобу на зберігання на спеціальний майданчик, відбулось у порушення частин 3 та 4 ст.2652 КУпАП і їх дії визнані протиправними.

Тоді як у даній справі, ОСОБА_1 був зупинений на дорозі за підозрою у керуванні автомобілем у стані сп`яніння, який підтвердився за результатами огляду і було складено відповідний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду справи апеляційним судом адвокатом Тарановим С.І. було додатково наведено аргумент про те, що огляд на стан сп`яніння складено неповноважною особою, оскільки сам огляд проведено одним працівником поліції, а протокол складено іншим працівником. Такі доводи необгрунтовані, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 206296 від 11 січня 2022 року складено саме працівником поліції, а не іншою посадовою особою, що повністю відповідає приписам п.1 ч.1 ст.255 КУпАП, яка покладає складання протоколів за ст.130 КУпАП на уповноважених осіб органів внутрішніх справ (Національної поліії). Це по-перше.

По-друге, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 206296 від 11 січня 2022 року складено лейтенантом поліції Вашкевич С., що відповідає відеозапису, оскільки при зверненні ОСОБА_1 до працівника поліції, який проводив огляд, останній представився лейтенантом поліції.

Також, в судовому засіданні адвокатом Тарановим С.І. зазначено, що ОСОБА_1 повідомив його про відсутність посвідчення водія, яке апеляційний суд відхиляє, як такі, що не знайшли свого підтвердження, оскільки ні при спілкуванні з поліцією, ні в апеляційній скарзі ОСОБА_1 про це не вказує, як і нележно не підтвердив ці обставини в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги пропорушення судом вимог ст.268 КУпАП апеляційний суд визнає обгрунтованими і такі порушення суддею першої інстанції були допущені, оскільки справу було розглянуто без участі ОСОБА_1 за відсутності відомостей про його повідомлення.

Разом з тим, недотримання суддею вимог ст.268 КУпАП не є безумовною підставою згідно ст.294 КУпАП для скасування оскаржуваної постанови суду, оскільки права ОСОБА_1 , передбачені ст.268 КУпАП були в повному обсязі реалізовані ним в суді апеляційної інстанції, де його інтереси представляв адвокат Таранов С.І., який подав

- 7 -

апеляційну скаргу, доповнення до апеляційної скарги та навів в суді апеляційної інстанції усі аргументи, які вважав за необхідне, на захист ОСОБА_1 .

Більш того, саме ці обставини були взяті судом апеляційної інстанції до уваги при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, який за клопотанням ОСОБА_1 був поновлений і останньому забезпечено доступ до правосуддя і апеляційний перегляд його справи, що повністю відповідає приписам ст.2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає право кожного на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним.

Окрім того, всі наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення щодо незаконності оскаржуваної постанови апеляційним судом ретельно розглянуті і їм дана оцінка, що у свою чергу свідчить про додержання прав ОСОБА_1 , передбачених ст.268 КУпАП, та їх реалізацію в повному обсязі, а також про додержання ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в контексті права на справедливий суд та мотивованості рішення.

Розглянувши апеляційну скаргу за участю захисника апеляційний суд прийшов до висновку, що допущене суддею порушення ст.268 КУпАП не потягло за собою неправильного вирішення справи, оскільки наведені в апеляційній скарзі аргументи сторони захисту не спростовують висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що доводиться сукупністю наданих особою, яка склала протокол, доказів, що наведені вище.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що з урахуванням ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свободкожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандартдоказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на його користь, оскільки докази винності ОСОБА_1 , в тому числі відеозапис процедури огляду на стан сп`яніння та його результатів, одержані законнним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.

Отже, наведені апелянтом аргументи не вказують на помилковість висновків судді місцевого суду та незаконність ухваленого рішення.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях ознак правопорушення, передбаченого, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

- 8 -

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обгрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Враховуючи наведене, постанова судді Печерського районного суду міста Києва від 27 травня 2022 року є законною та обгрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 27 травня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Таранова Станіслава Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду м.Києва від 27 травня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.І.Савченко