Роздільнянський районний суд Одеської області
ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 511/642/23

Номер провадження 3/511/358/23

"17" жовтня 2023 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Теренчук Ж . В.,

секретаря судового засідання Ніколас С.О.,

захисника адвоката Сененко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області матеріали, які надійшли з Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, посвідчення водія НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 322790, ОСОБА_1 09.03.2023 року 23 год. 45 хв. в смт. Лиманське, автодорога Р-33 9 км керував автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (неясна мова, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився під відеозапис. Порушив вимоги п. 2.9, 2.5 Правил дорожнього руху.

В судове засідання ОСОБА_1 на виклики суду не з`явився, адвокатом Сененко К.В. надано суду довідку в/ч НОМЕР_3 від 12.05.2023 року за №30307, відповідно до якої ОСОБА_1 перебуває на військовій службі і під час її проходження отримав вибухову травму, вогнепальні поранення, травматичну ампутацію лівої ноги, в зв`язку з чим перебуває по теперішній час на реабілітації. Відтак підтвердила в суді, що ОСОБА_1 не з`явився в суд по поважній причині, та просила розгляд справи провести без його участі.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Сененко К.В., приймаючи участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, просила закрити відносно ОСОБА_1 справу на підставі п.1 ч.1 с т.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення по наступним підставам:

-ОСОБА_1 09.03.2023 року не керував транспортним засобом, автомобіль не рухався, а він по приїзду поліцейських стояв та розмовляв з товаришем. Доказів того, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем 09.03.2023 року матеріали справи не містять;

-у протоколі серії ААД № 322790 від 10.03.2023 працівник поліції вказує, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.9 і 2.5 ПДР України. Тобто у даному адміністративному протоколі вказані дві взаємовиключні фабули подій, які підпадають під різні пункти порушення ПДР України, тому не розкрито суть та ознаки складу вчиненого адміністративного правопорушення - чи то він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння чи то він відмовився від проходження медогляду і відповідно за які неправомірні дії відносно нього складено протокол;

-до протоколу серії ААД № 322790 від 10.03.2023 року додано відеозапис з власного мобільного телефону поліцейського - ОРРО А96. Між тим виходячи з вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року наданий поліцейським із власного мобільного телефону відеозапис не може бути належним доказом у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи захисника, прийшов до наступного висновку.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 322790, ОСОБА_1 09.03.2023 року 23 год. 45 хв. в смт. Лиманське, автодорога Р-33 9 км керував автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (неясна мова, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився під відеозапис. Своїми діями порушив вимоги п.2.5.,п.2.9. ПДР.

В підтвердження цього суду надано : - протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №322790 від 10.03.2023 року , від підпису якого ОСОБА_1 на місці події відмовився; - відеозапис до протоколу на СД- диску, на якому міститься запис заданої події із з власного мобільного телефону поліцейського - ОРРО А96, який здійснював оформлення вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП , і який за версією авторів протоколу кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм указаних Правил дорожнього руху України; - акт огляду на стан алкогольного сп`яніння без дати з використанням спеціальних технічних засобів, а саме технічного засобу DRAGER -6820, який не підписаний правопорушником і не зазначено причини його відмови від підпису даного документа; - направлення на огляд водій з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09.03.2023 року, яким направлено водія ОСОБА_1 на медогляд до РоздільнянськоїЦРЛ, яке також не підписано правопорушником.

Даючи оцінку даним доказам, суд виходить з наступного.

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відтак в диспозиції даної статті містяться дві самостійні взаємовиключні підстави для складення поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП:

- за порушення п. 2.5 ПДР України, коли водій відмовився від проходження огляду. Вказаним положенням встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

- за порушення п. 2.9а ПДР України, коли було встановлено, що водій керував у стані сп`яніння, а водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Між тим, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №322790 від 10.03.2023 року вказані дві взаємовиключні фабули подій, які підпадають під різні пункти порушення ПДР України, також зазначено про порушення водієм ОСОБА_1 одночасно як п.2.9А, так і п.2.5 ПДР, а тому не розкрито суть та ознаки складу вчиненого адміністративного правопорушення.

З урахуванням положень ч. 1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 366/3/04) та «Карелін проти Pocii»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її. Так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд позбавлений можливості самостійно змінити фабулу адміністративного правопорушення та вважати його належним доказом винуватості ОСОБА_1 ,.

Щодо відеозапису даної події, доданої до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 7 розділу 1 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266КУпАП.

У відповідності дост.266КУпАПособи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положеннями чинної Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, визначено процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Зокрема, розділом Х вказаної Інструкції визначено Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130КУпАП, згідно п. 4 якого огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Системний аналіз наведеного законодавства, що регулює виниклі правовідносини, свідчить про те, що законодавцем встановлено обов`язковість використання під час проведення поліцейськими огляду особи на стан сп`яніння технічних засобів відеозапису, і лише в разі неможливості його застосування фіксування результатів огляду у присутності двох свідків.

Вказане свідчить про надання такому доказу як відеозапис з нагрудної камери (відеорегістратора) поліцейського ознак найважливішого доказу для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 322790 від 10.03.2023 додано відеозапис фіксування огляду водія ОСОБА_1 поліцейським, який він проводив з власного мобільного телефону поліцейського - ОРРО А96.

Між тим Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року, містить чіткий перелік пристроїв, з допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію, та не надає право поліцейським здійснювати відеофіксацію власними мобільними пристроями.

Таким чином, наданий поліцейським відеозапис із власного мобільного телефону не може бути належним доказом винуватості ОСОБА_1 , докази того, що поліцейський був позбавлений можливості зафіксувати правопорушення за допомогою нагрудної камери, або скласти його у присутності двох свідків матеріали не містять.

Крім цього, під час перегляду відеозапису в судовому засіданні, судом встановлено, що даний відеозапис не містить даних, які б свідчили що ОСОБА_1 відмовився пройти на місці огляд за допомогою приладу Драгер, як і не містить чіткої його відмови пройти огляд в медичному закладі. На даному відео відсутнє зображення учасників даної події, лише наявний належний звукозапис, а також дані про те, що водій ОСОБА_1 керував будь-яким транспортним засобом.

Щодо акту медичного огляду та направлення водія на медогляд до медичного закладу.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. З розділу І Інструкції визначені ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, серед яких визначено: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, виражене тремтіння пальців рук.

Згідно п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько- акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З п. 7 розділу II Інструкції випливає, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно п. 10 розділу II Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другій залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п. 22 розділу III Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Крім того, ч. 5 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналізуючи все вищевикладене, суд вважає, що надані суду акт про огляд водія та направлення на медогляд водія ОСОБА_1 від 09.03.2023 року не підтверджують той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановлений законом порядок.

При цьому суд виходить з настпних міркувань

Впершу чергу, наявні у справі акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме технічного засобу DRAGER -6820 та направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09.03.2023 року, за змістом якого направлено водія ОСОБА_1 на медогляд до Роздільнянської ЦРЛ не містять підпису водія ОСОБА_1 , крім цього на відеозаписі даної події дії працівників поліції по с вкладанню цих процесуальних документів взагалі не зафіксовані, відтак суд погоджєуться з доводами ОСОБА_1 , що такі документи в його присутності не складалися, відтак дані документи не є безспірними доказами відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки та від проходження медичного огляду в медичному закладі.

Згідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Відповідно до п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 р. у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ вказано, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом».

У відповідності до п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Все вищенаведене у своїй сукупності свідчить про не обґрунтованість підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1ч. 1 ст.247КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд вважає недоведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, врахувавши закріплений в Конституції України принцип презумпції невинуватості особи, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1ст. 247КУпАП.

Керуючись п.1.ч.1 ст.247 , 251, 256, 266, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі адміністративного протоколу серії ААД №322790 від 10.03.2023 року, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Ж. В. Теренчук