ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/11566/23

Номер провадження 3/495/3790/2023

25 жовтня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Південного регіонального управління НОМЕР_1 прикордонного загону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, місце роботи та посада: інспектор прикордонної служби 2 категорії впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » військової частини № НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

25.10.2023 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Південного регіонального управління НОМЕР_1 прикордонного загону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) Державної прикордонної служби України надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, за ч.2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 .

Протоколом про адміністративне правопорушення ПдРУ№309594 від 11.10.2023 З матеріалів зафіксовано, що 29.09.2023 ОСОБА_1 порушив правила несення прикордонної служби, що виразилось у нездійсненні огляду транспортного засобу «Ford» д/з НОМЕР_3 , який рухався в напрямку транзитної ділянки дороги Одеса-Рені, підчас перебування ОСОБА_1 у прикордонному наряді «Контрольний Пост», що в подальшому спричинило до незаконного перетинання Державного кордону України громадянином України до Республіки Молдова з території України, чим порушив вимоги ст. 16 «Статуту внутрішньої служби ЗСУ»; п.п. 6 п. 2 розділу «Інструкції про службу прикордонного наряду ДПСУ», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1261 від 19.10.2015 року та абзаців №2, 13, 14, 20 п.п. 7 п. 2 розділу ІІ «Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПСУ» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1261 від 19.10.2015 року.

22.10.2023 року начальник відділу прикордонної служби «Удобне» відносно ОСОБА_1 склав адміністративний протокол серії ПдРУ №309594 за ч.2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав усні пояснення, відповідно до яких зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення та з обставинами викладеними в ньому не згоден, вину свою не визнає та просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю доказів про вчинене ним правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП з таких підстав.

Відповідності до статті 1 Кодексу, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

З`ясовуючи обставини справи, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 172-18 ч.2 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.

На підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капітаном ОСОБА_3 надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №309594 від 22.10.2023 року; висновок службового розслідування щодо факту належного виконання обов`язків прикордонного наряду «Контрольний пост» 20.09.2023 року; витяги з книг прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) від 09.10.2023 року за період з 20.09.2023 року по 21.09.2023 року; пояснення ОСОБА_4 ; пояснення ОСОБА_5 ; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №309594 від 22.10.2023 року дата скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП зазначена 29.09.2023 року.

З висновку службового розслідування щодо факту неналежного виконання обов`язків прикордонного наряду «Контрольний пост» 20.09.2023 року з боку інспектора прикордонної служби 2 категорії кулеметника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) штаб-сержанта ОСОБА_2 комісією було встановлено, що «20.09.2023 інспектор прикордонної служби 2 категорії кулеметник впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) штаб-сержант ОСОБА_2 , який виконував обов`язки в прикордонному наряді «Контрольний пост» під умовною назвою «Удобне» (далі п/н « НОМЕР_4 ), не здійснив огляд транспортного засобу «Ford» д/з НОМЕР_3 , який рухався в напрямку транзитної ділянки дороги Одеса-Рені, на в`їзд». На підтвердження вищевказаного висновку службового розслідування комісією було відібрано пояснення з інспекторів прикордонної служби впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) солдата ОСОБА_4 (додаток 5) та старшого сержанта ОСОБА_5 (додаток 7), які з 09:00 год. 20.09.2023 року по 09:00 год. 21.09.2023 року входили до складу прикордонного наряду «Контрольний пост» під умовною назвою «Удобне».

Як вбачається з вищевикладеного, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №309594 від 22.10.2023 року, висновку службового розслідування та пояснень осіб, які входили до складу прикордонного наряду «Контрольний пост» під умовною назвою «Удобне» існує розбіжність у зазначені дати скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП, оскільки у самому протоколі ця дата зазначена як 29.09.2023 року, а у висновку службового розслідування та поясненнях ця дата зазначена як 20.09.2023 року.

Тобто, викладені обставини начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капітаном ОСОБА_3 у протоколі про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №309594 про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП спростовуються долученими до протоколу доказами, в яких відсутні фактичні дані, які б підтверджували винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення 29.09.2023.

Суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення, проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні правопорушення, в тому числі й адміністративного, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03), в якому зазначено, що адміністративне правопорушення має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02).

У рішенні Європейського суду з прав людини «Жуковський проти України» від 03 березня 2011 року наголошується, що за загальним правилом пункти 1 і 3 «d» статті 6 Конвенції вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати показання свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше.

Постанова судді, згідно з вимогами ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки не доводяться беззаперечними доказами.

Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таку ж позицію висловив Верховний суд в постанові Касаційного кримінального суду від 09 квітня 2020 року у справі № 761/43930/17, де зазначив, що поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння.

Як зазначено в статті 247 Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оцінюючи докази у сукупності, суддя приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КУпАП, вчиненого останнім 29.09.2023, у зв`язку з чим, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 62 Конституції України, статтями 7, 9, 172-18, 245, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановила:

провадження у справі №495/11566/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.Ф.Волкова