Справа № 730/618/22 Головуючий у 1 інстанції Данько О. В.
Провадження № 33/4823/165/23
Категорія - ч1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Салай Г.А.,

з участю у режимі відеоконференції захисника -Шелудька Є.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 01 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, проживаюча АДРЕСА_1 , неодружена, не працююча,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Судом було визнано винною у тому, що ОСОБА_1 12 листопада 2022 року о 23-17 год. в м. Борзна по вул. Поліській керувала автомобілем «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей). Від продуву газоаналізатора «Алкофор 505» на місці та огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовилася, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на необґрунтованість судового рішення, винесеного із значними порушеннями процесуальних норм. Вказує, що вона порушень вимог п. 2.5 ПДР України не допускала, оскільки висловила відмову щодо проходження огляду на місці та двічі повідомила поліцейських, що згодна пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Звертає увагу на те, що матеріали справи містять розбіжності по даті та часу щодо події вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, суд поклав в основу рішення недостовірні покази свідка ОСОБА_2 в частині його твердження що подія мала місце 12.11.2022 і що зазначений у відеореєстраторі час та дата викладено невірно у зв`язку з технічним збоєм супутникового зв`язку.

Вважає, протокол про адміністративне правопорушення не належним доказом вини у вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а матеріали справи не місять доказів винуватості, зазначені у протоколі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, та ґрунтуються на припущеннях.

Під час апеляційного розгляду захисник Шелудько Є. В. підтримав доводи апеляційної скарги.

У судовому засіданні першої інстанції ОСОБА_1 свою вину у скоєному правопорушенні не визнала, з обставинами викладеними в протоколі не погодилася та пояснила, що 12.11.2022 у її матері втретє стався інсульт. Мобільний зв`язок був поганий, тому викликати швидку не вдалося і вона повезла матір у лікарню, це було близько 18.00 чи 19.00 год. Вона погано себе почувала та була засмучена. Повертаючись з лікарні, вона зустріла знайомого ОСОБА_3 та зупинивши автомобіль на узбіччі дороги, близько 30 хв розмовляла з ним у салоні автомобіля. Згодом перед її авто зупинився автомобіль поліції. Поліцейський підійшов і сказав, що чує від неї запах алкоголю. Вона повідомила, що вживала ліки, які містять спирт. Він запропонував їй пройти огляд на стан сп`яніння на місці, проте вона відмовилась. Поліцейський сказав, що буде складати протокол. Після чого вона зателефонувала батьку і той порадив пройти огляд у лікарні. Вона повідомила, що погоджується на огляд у лікарні, проте працівники поліції сказали, що в цьому немає необхідності, оскільки протокол уже складений. У цей час повз них проходив свідок ОСОБА_4 , який теж чув, що вона погоджувалась на огляд у лікарні. Протокол у її присутності не складали, а лише зачитали їй його зміст. Також їй запропонували особисто ознайомитись із протоколом, але почерк поліцейського був нерозбірливий, на вулиці було темно. Вона підписала протокол, оскільки вважала, що він складений за відмову від проходження огляду на місці. Протокол складали 13.11.2022. Вона звернула увагу на час і дату, бо у цей момент вона телефонувала матері. Наявність у неї ознак алкогольного сп`яніння пов`язані з погодніми умовами, оскільки було холодно, через те тремтіли руки, крім того вона була засмучена через стан здоров`я матері, тому очі в неї почервоніли від сліз. Крім того, у цей день вона вживала спиртовмісні ліки від застуди. Заперечує свою вину у вчиненні вказаного правопорушення, та просить не позбавляти її права керування транспортними засобами.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст., ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Ці вимоги закону судом не було дотримано у повному обсязі.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом цього закону до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку. Такий порядок визначений ст. 266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС (тобто ознаки, які не установлені МОЗ і МВС, не можуть бути підставами вважати, що особа перебуває в стані сп`яніння. Сам огляд водія (судноводія) проводиться безпосередньо працівником міліції на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів. Результати огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення (ч.ч.1 і 2 ст. 266 КУпАП, пункти 2-5 Постанови).

Лише у разі незгоди водія (судноводія) на проведення такого огляду працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, але не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Огляд же особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним (ч.5 цієї статті).

З показань водія ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 убачається, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейських дійсно відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, , але при цьому, не заперечувала пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я.

Крім того, з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівники поліції під`їхали до автомобіля «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , в якому на місці водія була жінка. На пропозицію працівника поліції продути прилад «Драгер» ОСОБА_1 відмовилася проте наполягала пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Даних про те, що водій відмовлялась проїхати до закладу охорони здоров`я матеріали справи не містять.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції, на порушення вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, не з`ясував, чи була відмова провести огляд водію у медичному закладі, внаслідок чого постановив рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи та підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Якщо проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння пропонувалося тільки на місці припаркованого автомобіля, а прохання водія, яке на відеозапису було повторене кілька раз, проїхати до лікарні, допущені істотні порушення при складанні протоколу, винуватість водія в порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху поза розумним сумнівом не доведена.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ч.5 та 6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 8 Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу з метою встановлення стану сп`яніння або незгоди з результатами проведеного огляду є обов`язковим.

Згідно п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17 грудня 2008 p. N1103, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду.

У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якою долучається акт огляду. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. У відповідності до п. 6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують у вагу та швидкість реакції в матеріалах справи відсутнє.

Разом з тим, згідно п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабміну України від 17.12.2008 року у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, присутність двох свідків у разі відмови водія транспортного засобу, який ним керував, від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку та наявність направлення на огляд водія транспортного засобу є обов`язковими умовами, передбаченими наведеним Порядком, невиконання яких ставить під сумнів дотримання визначеного законом порядку при проведенні такого огляду та його дійсність.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 158378 від12.11.2022 року вбачається, що інспектором не було залучено свідків під час його складання, що є порушенням Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду та свідчить про недотримання процедури фіксації факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, тому не можна погодитися з висновками суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні нею правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, який розглядався судом першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно неї підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 247, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 01 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі щодо неї закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Cалай