Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 16.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Дата набрання законної сили: 13.02.2023
Номер судового провадження: не визначено
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М., за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Курдиляса Ю.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Філіна Е.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 02 грудня 2022 року близько 21 год. 23 хв. по вул. О.Архипенка, 1 в м. Києві керував транспортним засобом «NISSAN», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкіри обличчя, запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, що підтверджується з відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського №470776, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник Філін Е.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2023 року скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свої апеляційні вимоги захисник обґрунтовує тим, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а не в стані алкогольного сп`яніння, як передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП, з відео з нагрудної камери, яке додається до протоколу про адміністративне правопорушення, неможливо встановити, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «NISSAN», н.з. НОМЕР_1 , а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, якою передбачено відповідальність саме за керування транспортним засобом в стані сп`яніння. Також апелянт вказує, що відеозйомка не проводилась безперервно, що є порушенням «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і тезнічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 №1026. Крім того, захисник вказує, що в матеріалах справи немає документального підтвердження правомірності зупинки транспортного засобу. Також апелянт зазначає, що працівниками патрульної поліції не було повідомлено ОСОБА_1 те, що він має право звернутися до закладу охорони здоров`я протягом двох годин, чим грубо порушено вимоги ч.4 ст. 266 КУпАП.

Отже, апелянт вважає, що постанова судді винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, формально підійшов до вивчення справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду є незаконною.

Заслухавши думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №461845від 02 грудня 2022 року, підписаному ОСОБА_1 без жодних зауважень (а.с.1); направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозаписі з нагрудної камери поліцейського (а.с.2).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, а отже доводи апеляційної скарги про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення через те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а не в стані алкогольного сп`яніння, як передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.

На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 мав беззастережно виконати їх законну вимогу і пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Таке прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги працівника поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляд справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як вбачається з долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису з камери поліцейського, ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження такого огляду. При цьому суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була доволі чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, що не ставила під сумнів факт відмови.

Також з відеозапису вбачається, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що його зупинили за те, що він порушив Правила дорожнього руху, а саме перетнув суцільну лінію, на що останній не висловлював заперечень і таким чином погодився з тим, що керував транспортним засобом, а отже є безпідставними доводи апеляційної скарги захисника щодо неможливості встановлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції доводи апелянта про те, що відеозйомка та не була безперервною, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на відеозаписі чітко зафіксовано, у зв`язку з чим щодо нього складено протокол про адміністративне правопорушення. Під час проведення огляду ОСОБА_1 поліцейський застосував технічні засоби відеозапису, які у відповідності до вимог КУпАП долучив до протоколу про адміністративне правопорушення, а отже доводи апеляційної скарги недопустимість відеозапису як доказу по справі, апеляційний суд також знаходить неспроможними.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що працівниками патрульної поліції не було повідомлено ОСОБА_1 те, що він має право звернутися до закладу охорони здоров`я протягом двох годин, то ч.4 ст. 266 КУпАП не покладає на працівників поліції прямий обов`язок про необхідність повідомлення зазначених обставин.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку про те, що твердження захисника з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

З урахуванням викладеного, постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2023 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника щодо її скасування - без задоволення.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції помилково зазначив прізвище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як « ОСОБА_1 », що підлягає виправленню апеляційним судом.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргузахисника Філіна Е.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову суддіОболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2023 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Вважати правильним зазначене в постанові суду першої інстанції прізвище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як « ОСОБА_1 ».

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...