САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/543/23
Провадження №3/726/625/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2023 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Мілінчук С. В. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ :

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Так у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 19.02.2023 року о 18 годині 11 хвилин водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Шкода Суперб», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Калинівській, 13 а у м. Чернівці з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 пояснив, що він працює на МТК «Калинівський ринок» та того дня, завершивши роботу, ішов по ринку в напрямку виходу. В цей час до нього підбігли працівники поліції, звинуватили його у тому, що він тікав від них, повалили на землю, одягнули кайданки, нанесли побої. Після цього, запропонували йому прийти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 вказав, що не керував автомобілем, а тому у нього відсутній обов`язок проходити огляд. Після цього було складено протокол у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свою вину категорично не визнає.

Відповідно до ст. 245 КУпАП вказує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про необхідність звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши відеозапис із камер спостереження, встановлено, що невстановлений автомобіль здійснював рух по автодорозі, після чого заїхав на територію МТК «Калинівський ринок», зупинився у одному із секторів ринку. Із місця для водія вийшла особа та покинула місце стоянки автомобіля. Варто зазначити, що якість відеозапису не дозволяє ідентифікувати марку автомобіля та його номерний знак. Не виявляється можливим ідентифікувати також і особу, яка керувала транспортним засобом.

Дослідивши відеозапис із нагрудного відео реєстратора працівників поліції, встановлено, що полісмени, знаходячись на МТК «Калинівськи ринок», шукають особу, яка за їхніми словами, порушивши правила дорожного руху, втікала від них на автомобілі. У одному із секторів ринку, вони натрапили на ОСОБА_1 . Зупинивши його, почали розпитувати про місцезнаходження його автомобіля. ОСОБА_2 заперечував керування автомобілем, вказав, що направляється додому, відповідав на запитання працівників поліції, опору не чинив. Після цього до них підійшов інший працівник поліції та без будь-яких пояснень, застосовуючи фізичну силу, розпочав здійснювати адміністративне затримання, одягнув на ОСОБА_2 кайданки.

У подальшому, ОСОБА_1 було затримано. Варто зазначити, що працівники поліції, здійснюючи адміністративне затримання, не пояснювали ОСОБА_1 причини для його проведення, діяли зухвало, принижували останнього у словесні формі, застосовували фізичну силу непропорційно до обстановки затримання, наносили удари, вказуючи при цьому, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем. При цьому будь-яких доказів керування ним транспортним засобом не надали, дійшли до такого висновку на підставі власних оціночних суджень.

Відповідно до п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність водія за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи викладені норми стає зрозумілим, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно встановити та беззаперечно довести факт керування транспортним засобом особою, в іншому випадку у діях особи, якій пред`явлено таке обвинувачення, буде відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши надані у якості доказу відеозаписи та інші матеріали справи, суд позбавлений можливості констатувати, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Із відеозапису неможливо встановити особу водія та ідентифікувати номерний знак транспортного засобу. При цьому, ОСОБА_1 , на місці його затримання, категорично заперечував про причетність до керування автомобілем. Зібрані у справі докази не доводять поза розумним сумнівом факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, у зв`язку із чим виникають сумніви у доведеності його вини.

Невідємною частиною складу правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП є суб`єкт правопорушення, тобто водій транспортного засобу, який вчинив дію чи бездіяльність, за що наступає адміністративна відповідальність. За відсутності доведеності належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тобто перебування його у статусі водія, не може бути констатовано, про те, що він є суб`єктом правопорушення. Як наслідок, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи рішення, суду необхідно керуватись п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Окрім того, оцінюючи правомірність дій працівників поліції, варто вказати, що порядок проведення огляду на стан сп`яніння встановлюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 р., де вказано, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Окрім того, у відповідності до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно п. 22 розділу ІІІ Інструкції, встановлено також, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Як встановлено із відеозапису, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння без встановлення будь-яких ознак спяніння, визначених інструкцією, вказуючи тільки про те, що у них є підстави вважати, що він вживав алкоголь. Більше того, без будь-яких достатніх для того підстав, вони прямо звинуватили його у перебуванні у стані алкогольного спяніння, порушивши при цьому презумпцію невинуватості особи. Метріали справи не містять доказів, які б свідчили про вжиття заходів чи дій, з боку працівників поліції, по встановленню у поведінці ОСОБА_1 ознак спяніння.

Варто наголосити, що підставою для проведення огляду є виключно наявністю ознак сп`яніння, які полісмен повинен чітко визначити. Не повідомивши водію про підстави для проведення огляду, інспектор поліції діяв свавільно, на підставі власних домислів та припущень, чим порушив вимоги Інструкції.

Окрім того, як це встановлено із відеозапису, працівник поліції, не роз`яснив водію порядок проходження огляду на стан сп`яніння та наслідки відмови у проходженні такого огляду. ОСОБА_1 також не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоровя. Таким чином, працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, який визначається Інструкцією, внаслідок чого, їхні дії є незаконними, такими, що порушили права ОСОБА_1 .

Окрім того, відповідно до ст. 256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Статтею 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Однак, відеозапис закінчується на моменті, коли ОСОБА_1 помістили до службового транспортного засобу та не містить доказів, які б свідчили про роз`яснення йому прав, в тому числі і щодо адміністративного затримання. На відеозаписі не зафіксовано складання протоколу про адміністративне правопорушення та форми направлення водія на огляд. Натомість відеозапис містить приватну розмову двох поліцейських, де вони обговорюють факт побиття ОСОБА_1 , вказують, що своїми діями вони «крепко начудили», обговорюють, які дії потрібно вчинити, з метою приховання фактів побитя ОСОБА_1 , а саме приховання відеозапису із нагрудного відео реєстратора, шляхом його вимкнення. Обговорюють також і те, що варто було б зачекати на матір затриманого, яка приїде на місце затримання і «допоможе» їм, та за наслідками такого візиту чи потрібно складати протокол затримання, оскільки ОСОБА_1 , у подальшому, може поскаржитись на дії полісменів, тощо.

Вказані обставини (а також відсутність належних, достовірних та достатніх доказів), як кожна окремо, так і в своїй сукупності, породжують сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 , які тлумачаться на його користь. Разом із тим, працівниками поліції не виконана ряд вимог Інструкції, яка встановлює порядок проведення огляду на стан сп`яніння, що має наслідком недійсність результатів огляду. Враховуючи викладене, з метою недопущення можливості необґрунтованого притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, 130, 245, 247, 278, 280, 251-252, 256, КпАП України наказу № 1452/735 від 09.11.2015 року Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10-ти діб з дня її винесення.

СуддяС. В. Мілінчук