ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/1193/21 Номер провадження 33/814/6/23Головуючий у 1-й інстанції Прасол Я. В. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
ПОСТАНОВА
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В., із секретарем ОСОБА_1 ,
за участі:

захисника адвоката Смірнова С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Смірнова С.І. в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 13 січня 2022 року,

в с т а н о в и в :
Цією постановою
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працюючий ФОП ОСОБА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 454 грн. в дохід держави.

Постановою судді ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що він 25.10.2021 року, о 21.25 год., по вул.Європейська, 38, в селищі Велика Багачка Полтавської області, керував автомобілем „Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального приладу. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.9(а) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.
В апеляційній скарзі захисник просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. В зв`язку із апеляційним оскарженням постанови судді, на підставі ч.4 ст.288 КпАП України, просить звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору.
Вказує, що з результатами огляду ОСОБА_2 не погодився, однак працівники поліції не запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що ставить під сумнів законність проходження огляду на місці скоєння правопорушення за допомогою спеціального технічного засобу. В матеріалах справи відсутнє і направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями положень ст.256 КпАП України. Від підпису в протоколі, надання пояснень та зауважень ОСОБА_2 не відмовлявся, оскільки в його присутності даний протокол на складався. Копії протоколу він також не отримував.
ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час слухання справи, в судове засідання не з`явився. До початку розгляду справи захисник надіслав на адресу апеляційного суду клопотання про відкладення слухання справи, в зв`язку з перебуванням ОСОБА_2 на військовій службі.
При цьому, захисник надав копію довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №11/3/1244 від 20.03.2023 року про те, що ОСОБА_2 з 24.02.2022 року призваний на військові службу під час мобілізації та перебуває на військовій службі у ЗСУ по теперішній час.
Однак, як вбачається з наявної в матеріалах справи службової характеристики, ОСОБА_2 , в період з 24.02.2022 року, проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Тобто, наявність вказаної довідки не доводить факту перебування ОСОБА_2 на лінії фронту чи в зоні проведення активних бойових дій та не виключає можливості його участі у розгляді справи. При цьому, слухання справи можливо провести за допомогою відеоконференції.
Крім того, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 неодноразово призначалася до розгляду в апеляційному суді, однак кожного разу захисник ОСОБА_3 надсилав на адресу суду клопотання про відкладення.
Будь-яких об`єктивних даних, що свідчили б про поважність неявки ОСОБА_2 до апеляційного суду для участі у розгляді справи, надано не було.
Відповідно до ч.6 ст.294 КпАП України неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Крім того, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції.
В своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Тому, своїми правами у відповідності до вимог ст.ст. 268, 271 КпАП України ОСОБА_2 міг скористатися під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, де був присутній запрошений ним захисник ОСОБА_3 .

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Вислухавши захисника ОСОБА_3 , який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суддя місцевого суду вказаних вимог закону дотримався та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Висновок судді ґрунтується на об`єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.
Диспозиція ч.1 ст.130 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції захисник Смірнов С.І. зазначив, що з результатами огляду ОСОБА_2 не погодився, однак працівники поліції не запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення було складено за відсутності ОСОБА_2 .

Факт сп`яніння ОСОБА_2 встановлено Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 25.10.2022 року та підтверджено роздруківкою газоаналізатора „Drager 6810. Результат вимірювання вказав про наявність етилового спирту у видихуваному повітрі в кількості 2.33%.
На наявному в матеріалах справи відеозаписі відображається момент, коли працівники поліції зупинили транспортний засіб „Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1 . Під час спілкування у водія ОСОБА_2 поліцейські виявили ознаки алкогольного сп`яніння, в результаті чого йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_2 виявив бажання пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу на місці. Результат проходження огляду виявився позитивний. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився. При цьому, як вбачається із відео, ОСОБА_2 з результатами огляду погодився та не заперечував факт перебування в стані алкогольного сп`яніння.
Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Відсутність в матеріалах справи направлення водія на медичний огляд не спростовує факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, а навпаки, підтверджує той факт, що ОСОБА_2 погодився з результатами огляду та відмовився від подальшого проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та до закладу охорони здоров`я не доставлявся.
Водночас, відсутність в матеріалах справи пояснень та зауважень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не спростовує висновків судді про винуватість ОСОБА_2 та не може слугувати підставою для скасування чи зміни прийнятого рішення. Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 відмовився від підпису та надання будь-яких пояснень з приводу обставин події.
Протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст.256 КпАП України, в безпосередній присутності ОСОБА_2 , під час його складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було.

Тому посилання апелянтів щодо недоведеності вини ОСОБА_2 , а також допущення порушень в ході складання протоколу та під час розгляду справи у місцевому суді є надуманими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Клопотання начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 про передачу ОСОБА_2 на поруки трудового колективу, у відповідності до положень ст.21 КпАП України, не може бути задоволене, оскільки Законом України №2657-IX від 06.10.2022 року статтю 21 КпАП України було виключено, що, як наслідок, позбавляє можливості звільнення особи від адміністративної відповідальності та передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації або трудового колективу.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору, спростовуються таким.
Відповідно до положень п.12 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
У даному випадку ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху - водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.
Тобто, дана справа не є такою, що пов`язана з порушенням прав військовослужбовців. Відповідно, ОСОБА_2 не є особою, яка звільняється від сплати судового збору під час розгляду цієї справи в суді.
Враховуючи вищенаведене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Смірнова С.І. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 13 січня 2022 року щодо ОСОБА_2 без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.В. Нізельковська