Справа № 146/300/23
Провадження № 33/801/531/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Скаковська І. В.
Доповідач: Мішеніна С. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року м. Вінниця

Суддя Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Вінницького апеляційного суду Мішеніна С.В.

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника: Самара В.О.

зі секретарем Балдинюк І.Р.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 15.05.2023 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В с т а н о в и в:

Постановою Томашпільского районного суду Вінницької області від 15.05.2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в дохід держави у сумі 536,80 (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 15.05.2023 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що судом порушено ст. 268 КУпАП, його право на доступ до правосуддя, оскільки розглянуто справу без його участі.

Відомості викладені у протоколі про адміністративне правопорушення в тому, що він відмовився від проходження освідування на стан сп`яніння, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд з метою виявлення стану сп`яніння не відповідають дійсності, у даних документах відсутні його підписи або записи про відмову від проходження освідування та про отримання направлення на проходження медичного огляду.

На відеозаписі зафіксованому на диску та доданому до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не зафіксовано факт його керування транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції, що спростовує посилання працівників поліції в адміністративному протоколі на те, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження освідування.

Працівниками поліції було порушено порядок оформлення адміністративних матеріалів, а саме положень Інструкції «Про порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 року № 1376, Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 року № 1026, не було надано належних та достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У зв"язку з тим, що матеріалами провадження та встановленими судом фактичними обставинами не доведено факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння та відмови від проходження освідування на стан сп"яніння ОСОБА_1 вважає, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши захисника Самара В.О., особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі в повному обсязі, просили задоволити апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, постанови суду, справа була розглянута у відсутність правопорушника ОСОБА_1 , оскільки останній 15 травня 2023 року в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи.

З постановою суду від 15.05.2023 року ОСОБА_1 ознайомився 23.05.2023 року, та отримав копію постанови, що підтверджується розпискою від 23.05.2023 року (а.с.19).

За таких обставин, ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

Це є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини ( Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03),«Гурепка проти України» від 08 липня 2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливості особисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справі нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Суд визнав що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Зазначені обставини вказують на порушення вимог ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Вирішуючи питання, щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд всупереч вимог ст.252 КУпАП належним чином не оцінив та не дослідив всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь -які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 , суд дослідив протокол про адміністративне правопорушення від 05 березня 2023 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому ОСОБА_1 відмовився від огляду; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.03.2023 року, в якому останній відмовився від огляду; відеозапис події на диску, та дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду скасувати з огляду на таке.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №135019,

05 березня 2023 року о 22:10 год в смт. Томашпіль по вул. Ігоря Гаврилюка ОСОБА_1 керував автомобілем «MITSUBISHI LANCER», держномерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 05.03.2023 року у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд, на що останій відмовився,велася відеофіксація.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з відеозапису з бодікамери поліцейського,який долучений до адміністративного матеріалу ААД135019 не вбачається факту керування ОСОБА_1 автомобілем MITSUBISHI LANCER», держномерний знак НОМЕР_1 (а. с. 6).

Згідно дослідженого відеозапису, поліцейський екіпаж підійшов 05.03.2023 року о 22 -15 год. до автомобіля MITSUBISHI LANCER», держномерний знак НОМЕР_1 , який не рухався, в якому перебував ОСОБА_1 .

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній відеозапис з бодікамери поліцейського, який би підтверджував факт керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності тобто ОСОБА_1 автомобілем.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

За відсутності доказів керування особою , яка притягується при обставинах, вказаних у протоколі , постанові, така особа в розумінні диспозиції ст. 130 КУпАП не є суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення за ознакою відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, так як відсутні докази керування ним транспортним засобом на момент зупинення автомобіля працівниками поліції і як наслідок не може нести відповідальність.

За таких обставин, оскільки з наявного в матеріалах справи відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем MITSUBISHI LANCER», держномерний знак НОМЕР_1 , як не вбачається і того, що його було зупинено працівниками поліції, а сам ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом заперечує, апеляційний суд дійшов висновку, що відсутні належні та допустимі докази факту порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разi вiдсутностi події i складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не врахував усіх обставин справи та дійшов помилкового висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, отже постанова Томашпільського районного суду Вінницької області від 15.05.2023 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 15.05.2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Світлана МІШЕНІНА