Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1638/22 Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М.
Категорія ст.130 ч.2 КУпАП Доповідач Кузнєцова О. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м.Житомир

Cуддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Кузнєцова О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини справи, а також висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08.05.2022 року о 23.30 год.на вул. Центральна, 1 в с. Колодянка Новоград-Волинського району Житомирської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KiaCerato», державний номерний НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився.

Згідно довідки вбачається, що постановою Святошинського районного суду м. Києва від 28.12.2021 року ОСОБА_1 було визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, що виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на станалкогольного сп`яніння; повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

При розгляді матеріалів справи судом першої інстанції належним чином були досліджені докази, що знаходяться в матеріалах справи, оцінивши які, суд обгрунтовано дійшов висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; ч. 2 ст. 130 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у томі числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

За змістом п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР України ОСОБА_1 дотримано не було.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.130 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення від09.05.2022 року, відповідно якому 08.05.2022 року о 23.30 год. на вул. Центральна, 1 в с. Колодянка Новоград-Волинського району Житомирської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KiaCerato», державний номерний НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився;письмовими ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з показів яких встановлено, що вони були очевидцями керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 09.05.2022 року;записом з переносного відеореєстратора поліцейського.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростував.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 266 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11. 2015 року № 1452/735.

Доводи апеляційної скарги про те, ОСОБА_5 не керував транспортним засобом, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які були очевидцями події та викликали поліції саме з приводу керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння; на наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про безпідставність доказів керування транспортним засобом саме ОСОБА_7 та правильно вважав їх надуманими з метою уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, оскільки вони містять протиріччя, різні версії та не є логічними і послідовними.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 жовтня 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя