Справа № 369/7352/22
Провадження № 3/369/122/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.01.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, за участю захисника Харченка С. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 318773, 07 серпня 2022 року о 01:15 год., водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Acura MDX», днз НОМЕР_2 , по автодорозі Р-04 сполученням «Київ-Фастів» в с. Білогородка Бучанського району Київської області, з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова). Від проходження огляду на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та залишив місце зупинки.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 757472, вбачається, що 07 серпня 2022 року о 01:20 год., ОСОБА_1 перебуваючи в салоні автомобіля «Acura MDX», днз НОМЕР_2 , на автодорозі Р-04 сполученням «Київ-Фастів» в с. Білогородка Бучанського району Київської області, не виконав законну вимогу поліцейського ОСОБА_4 , який виконував свої функціональні обов`язки на блокпосту, а саме припинити рух автомобіля, що була подана голосовим повідомленням та поїхав з місця зупинки в комендантську годину. Вказані дії ОСОБА_1 , кваліфіковані за ст. 185 КУпАП .

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП не визнав та пояснив, що того дня повертався пізно та дійсно порушив комендантську годину, у зв`язку з чим був зупинений військовими на блокпосту, де службові особи перевірили його документи, представник комендатури вручив йому повістку до воєнкомату. При цьому, будь-яких пропозицій пройти огляд на стан сп`яніння йому не надходило. Після перевірки документів службові особи повернули йому документи, не повідомивши будь-якої інформації чи заборони, тому він поїхав додому. В подальшому почув, як прозвучало декілька пострілів, але не надав цьому значення. Наступного дня побачив на своєму авто пошкодження від пострілів і викликав працівників поліції. Вважає, дії працівників поліції та службових осіб на блокпості незаконними, стверджує, що в стані сп`яніння не перебував, огляд йому не пропонували, відповідно і не відмовлявся від такого огляду, законну вимогу службової особи виконав, оскільки зупинився та пред`явив необхідні документи, вимоги про заборону лишати місце зупинки йому не надходило.

У свою чергу захисник Харченко С. В.,в інтересах водія ОСОБА_1 просив суд закрити провадження у справі, щодо його довірителя на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Оскільки його довіритель був зупинений не працівниками поліції, а службовими особами на блокпосту, пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння йому не надходило, відповідно від неї він не відмовлявся. Перевіривши документи, ОСОБА_1 вручили повістку та без будь-яких пояснень чи заборон лишили його біля автомобіля та повернулися до несення служби, тому він поїхав в напрямку свого дому. Захисник вважає, що працівниками поліції порушені вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735. А саме протоколи про адміністративні правопорушення були складені лише о 12 годині дня, тобто через 11 годин після події, що свідчить про порушення вимог ст. 266 КУпАП, а саме проведення огляду водія на стан сп`яніння не пізніше двох годин з моменту виявлення таких підстав. Вищевказані протоколи не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в них не конкретизовано місце події. Більше того, наявний у матеріалах справи відеозапис та пояснення свідків є недопустимими доказами, оскільки дата та час проведення відеозапису не відповідає відомостям вказаних у протоколах, а свідками залучено службових осіб у неупередженості яких є сумніви. При цьому, пояснення свідків не узгоджуються з відомостями вказаними у протоколах. Поряд з цим у матеріалах відсутні докази про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а саме факт його руху, зупинення працівниками поліції та відсторонення водія від керування ним. Таким чином, у матеріалах справи відсутні будь-які допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП, тому просив суд викликати і допитати у судовому засіданні свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та капітана поліції Бучанського РУП ГУНП в Київській області Зєваєва А. О., для надання своїх пояснень про обставини подій, які мали місце того дня.

Клопотання захисника Харченка С. В. про виклик та допит свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також капітана поліції Бучанського РУП ГУНП в Київській області Зєваєва А. О., судом задоволено у повному обсязі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він заступив на зміну несення служби територіальної оборони на блокпості в с. Білогородка, ними був зупинений транспортний засіб «Acura MDX», днз НОМЕР_2 , за порушення комендантської години, водій транспортного засобу мав ознаки алкогольного сп`яніння, в подальшому цей водій поїхав з місця події зі свистом коліс, внаслідок чого були здійснені попереджувальні вистріли зі зброї та проводилися розшукові дії цього автомобіля. Також пояснив, що детального спілкування поліцейського з водієм він не чув, оскільки стояв далеко від них відмови водія від проходження огляду також не чув, лише те, що водій намагався з поліцейським про щось домовитися та при складенні протоколу про адміністративне правопорушення присутній також не був. Однак йому відомо, що оскільки у дільничного поліцейського не було при собі спеціального пристрою для проходження огляду на стан сп`яніння ними було викликано інший патруль поліції, проте водій поїхав з місця події. Письмові пояснення надані працівникам поліції він підписував особисто, а на наступний день о 18 год. вечора підписав протокол про адміністративне правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що того дня ніс службу на чергуванні на блокпосту у територіальній обороні та став свідком зупинення автомобіля «Acura MDX», днз НОМЕР_2 , за порушення комендантської години, спілкування працівника поліції з водієм не чув, оскільки стояв осторонь, йому відомо, що працівник комендатури вручив водію повістку до воєнкомату і було здійснено виклик слідчої оперативної групи, а водій самовільно поїхав з місця події.

Свідок ОСОБА_2 та капітан поліції Бучанського РУП ГУНП в Київській області Зєваєв А. О., на численні виклики до суду не з`явилися.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Харченка С. В., пояснення свідків, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Також, беручи до уваги статті 9-12, 280 КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. Приймаючи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належним та відображеним у протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 256 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суд зауважує, що протокол є актом обвинувачення та одним із тих доказів, який у сукупності з іншими доказами по справі, дає підстави суду вважати винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності доведеною повністю і беззаперечно, за умови визнання таких доказів належними і допустимими.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за такі порушення: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, складає одне з вказаних вище альтернативних діянь, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначено у ст. 266 КУпАП та в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція №1452/735), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі Інструкція № 1395).

Згідно з п. 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд на стан сп`яніння водіїв проводиться на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, в присутності двох свідків та/або під відеозапис на нагрудну бодікамеру. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією його результатів. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Відповідно до п. 7 розділу 11 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним (ч. 5 цієї статті).

За правилами частин 2 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

З аналізу наведеного вище слідує, що до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст. 266 КУпАП та який відсилає до інших нормативно-правових актів, оскільки норма є бланкетною, а саме: постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, якою затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та Наказу МВС України, Міністерства охорони здоров`я України про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Разом з тим, у разі відмови водія від проходження огляду водія на місці та в закладі охорони здоров`я і наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 р. I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів, в тому числі фіксування відмови від проходження огляду водієм.

Крім того, диспозицією ст. 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця, у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Таким чином, об`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення передбачає наявність однієї з обов`язкових ознак у вигляді законодавчо обґрунтованої вимоги чи розпорядження поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із тих доказів, який у сукупності з іншими доказами по справі, дає підстави суду вважати винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності доведеною повністю і беззаперечно, за умови визнання таких доказів належними і допустимими.

Як вбачається з матеріалів справи протоколи про адміністративні правопорушення серії: ААД № 318773 та ВАБ № 757472 від 07 серпня 2022 року, складено щодо ОСОБА_1 за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, за що передбачена відповідальність за ст. 185 КУпАП.

На підтвердження обставин вказаних у протоколах про адміністративні правопорушення працівниками поліції долучено наступні докази: письмові пояснення свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також інформацію, що міститься на DVD диску, а саме відеозаписи.

Разом з тим, під час судового розгляду та безпосереднього дослідження наявних у матеріалах справи доказів судом, встановлено, що свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , є службовими особами територіальної оборони та того вечора несли службу на блокпості у с. Білогородка, де було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , що ставить під сумнів їх неупередженість при наданні власних пояснень. При цьому, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у судовому засіданні повідомили, що пропозиції водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та відмови від такого огляду водія вони не чули, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення присутні не були, лише підписали його на наступний день о 18:00 год. Більше того, пояснення свідків не містять будь-яких відомостей, щодо наявності з боку працівників поліції до водія ОСОБА_1 законної вимоги та невиконання ним цієї вимоги.

При цьому, свідок ОСОБА_2 , на численні виклики до суду не з`явився взагалі. Тому, з огляду на викладене, суд погоджується з твердженнями сторони захисту та визнає письмові пояснення свідків недопустимими доказами у справі і не бере їх до уваги.

При дослідженні інформації, що міститься на DVD диску встановлено, що відео файли датовані 11 серпня 2018 року, що не узгоджується з інформацією вказаною у протоколах про адміністративні правопорушення, де подія мала місце 07 серпня 2022 року, тому суд також погоджується з доводами захисника та визнає наявні у матеріалах справи відеозаписи недопустимими доказами і не бере їх до уваги.

Інспектор Бучанського РУП ГУНП у Київській області капітан поліції Зєваєв А. О. для надання своїх пояснень про обставини справи до суду також не з`явився.

Суд зауважує, що у матеріалах справи відсутні будь-які інші докази достатні для ухвалення рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП, відповідно визнання його вини у вчиненому.

За таких обставин, при дослідженні наявних доказів судом встановлено, що в матеріалах справи № 369/7352/22, відсутні будь-які допустимі докази на підтвердження обставин, вказаних у протоколах про адміністративні правопорушення серії: ААД № 318773 та ВАБ № 757472 від 07 серпня 2022 року, щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП, тому суд позбавлений можливості з`ясування усіх необхідних обставин у справі, а самі по собі протоколи про адміністративні правопорушення не можуть бути єдиними та беззаперечними доказами у справі.

Таким чином, клопотання захисника Харченка С. В. підлягає задоволенню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю, за відсутності складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП.

Відповідно до вимог чинного адміністративного законодавства, а саме ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки усіх доказів по справі.

З огляду на положення ст. 7 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Суд зауважує, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що в діянні ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених, ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладене вище дає суду обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, яке ставлять у вину ОСОБА_1 оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.7, 9, 130, 185 245, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284, 294, 299, 300 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 318 773 від 07 серпня 2022 року) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 185 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 757472 від 07 серпня 2022 року) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. А. Козак