Справа №296/5277/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч.3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30.05.2023 серії ААД №423305, 30.05.2023 о 05-54 год., у м. Житомирі по вул. Л. Качинського, 12, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом постановою ВП№19797949 Хорошівським відділом державної виконавчої служби Житомирського району Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.11.2022.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, направив захисника.

Захисник Лук`янчук Ю.В. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП. В обґрунтування клопотання зазначив, що його підзахисний не керував транспортним засобом та не був повідомлений про обмеження його у праві керування, а тому не міг знати, що відносно нього існує така заборона.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши учасників процесу, суд дійшов до таких висновків.

Частиною третьою ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення до протоколу додані тільки рапорт поліцейського та постанова старшого державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №423305 від 30.05.2023 у графі «свідки чи потерпілі» зазначені нагрудні камери «Motorola» №475812 та №475684, однак матеріали справи таких доказів не містять.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Конституційний Суд України також зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 № 1-р/2019.

За таких обставин факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, крім протоколу, підтверджується лише рапортом, заперечується ОСОБА_1 , крім того суду не надано доказів того, що останній станом на 30.05.2023 був ознайомлений з постановою про встановлення тимчасового обмеження у праві керування, а тому суд приходить до висновку про недостатність таких доказів для встановлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказану в протоколі дату і час, поза розумним сумнівом.

Оскільки суб`єктом інкримінованого правопорушення є водій транспортного засобу, а об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом, то за недоведеністю такого керування ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про відсутність належних і допустимих доказів наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю згідно ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. В. Панченко