ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2023 Справа №607/9896/23

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О. Я., розглянувши матеріали, які надійшли від 1 стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єктів державного значення) військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: с. Осталовичі, українця, громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 , стрільцярадіотелефоніста, адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 17220 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

26 травня 2023 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 , порушуючи ст.ст. 11, 16, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебував у стані алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, порушення координації рухів та мови) на території тимчасового розташування підрозділу військової частини за адресою: АДРЕСА_2 , під час виконання обов`язків служби, повторно протягом року в умовах дії особливого періоду. За вказаною адресою порушник відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, після чого був доставлений до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду, від проходження якого відмовився, що було зафіксовано у журналі відмов. Таким чином ОСОБА_1 учинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 17220 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судове засідання особа, що притягується до адміністративної ОСОБА_1 не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Каракуця проти України»).

За таких обставин, приймаючи до уваги строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП та те, що участь особи при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою, у силу ч. 2 ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення доводиться матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом серії НГУ № 223923 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 17220 КУпАП від 27 травня 2023 року; актом проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 від 26 травня 2023 року; рапортом командира стрілецької роти з охорони об`єктів № 68, 74) ОСОБА_2 від 26 травня 2023 року; копією журналу реєстрації відмов від проведення медичних оглядів на стан сп`яніння; копією витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) № 72 від 19 березня 2022 року; копією постанови Гусятинського районного суду Тернопільської області у справі № 596/1146/22 від 01 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17220 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 215 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; копією постанови Гусятинського районного суду Тернопільської області у справі № 596/273/23 від 24 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17220 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17220 КУпАП, тобто відмова військовослужбовця від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, та в умовах особливого періоду, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Верховний Суд однозначно сформулював правову позицію щодо тлумачення поняття «особливий період» у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 205/1993/17ц (касаційне провадження № 611664св17). У постанові зазначено, що особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Обираючи адміністративне стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, та дійшов до висновку, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 401 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені по справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Однак враховуючи те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, вважаю за необхідне звільнити останнього від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 401, 17220, 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17220 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч),00 грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 3001 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 321 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області Герчаківська О. Я.