ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2044/23 Справа № 192/1516/23 Суддя у 1-й інстанції - Стрельников О. О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2023 року щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Червоний Яр, Солонянського району, Дніпропетровської області, паспорт серії НОМЕР_1 , одруженого, маючого на утриманні 2 неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про працевлаштування відсутні, до адміністративної відповідальності притягався постановою судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2022 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

представника особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності адвоката Снігур А.С.,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки 31 день з оплатним вилученням транспортного засобу.

Вилучиний у ОСОБА_1 транспортний засіб ЗАЗ-DAEWOO Т13010, номерний знак НОМЕР_2 , з наступною його реалізацією та передачею вирученої суми ОСОБА_1 з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмету.

При обставинах, встановлених місцевим судом, 30 липня 2023 року о 02 год. 15 хв. в с. Сурсько-Михайлівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, по вул. Центральній, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ-DAEWOO Т13010, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова, почервоніння очей, на вимогу працівника поліції відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, дане порушення скоєне вдруге протягом року, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та провадження у справі закрити.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що оскаржена постанова ухвалена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Вказує, що відеозапис не містить доказів його керування, запису його зупинки та обставин, які слідували до оформлення протоколу, у зв`язку з чим вважає, що його зупинили незаконно.

Вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушені його процесуальні права, оскільки він не містить даних щодо роз`яснення йому вимог ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та відеозапис не містить запису про їх роз`яснення.

Зазначає, що відеозапис не містить його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Заслухавши представника адвоката Снігур А.С., який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, додатково наголосив на тому, що рішення суду про застосування додаткового покарання у виді оплатного вилучення транспортного засобу є занадто жорстким, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої постанови судді в межах її доводів, вважаю їх такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті, зважаю на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгоджується з наявними в матеріалах справи доказами.

Так, відповідно до ч. 2 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі повторного протягом року вчинення особою будь-якого із правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 297057 від 30.07.2023 року, складеного відповідно до вимог ст. 256 КУпАП; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.07.2023 року, складеного о 02:18 год., де мається відмітка про те, що огляд не проводився; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому мається підпис ОСОБА_1 , який засвідчив відмову від проведення огляду за допомогою газоаналізатора «DRAGER ALKOTEST 6810»; поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від 30.07.2023 року, відповідно до яких ОСОБА_1 були роз`яснені положення ст. 63 Конституції України та який пояснив, що 30.07.2023 року о 01:00 год. був вдома, де розпивав спиртні напої, по дорозі до іншого села був зупинений працівниками поліції через непрацюючу ліву фару. Під час спілкування з ним, поліцейськими були виявлені ознаки сп`яніння та запропонований огляд в медичному закладі та на місці за допомогою газоаналізатора, від проходження яких він відмовився. Вказані пояснення скріплені особистим підписом вищезазначеної особи; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського № 00433, з якого вбачається, що видно, що ОСОБА_1 від проходження огляду у медичному закладі та за допомогою газоаналізатора «Драгер» відмовився; відомостями про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19.10.2022 року.

Вказані докази є належними, допустимими та узгоджуються між собою, відомості вказані у яких підтверджують винуватість ОСОБА_1 в обсязі пред`явленого обвинувачення поза розумним сумнівом.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги, вважаю їх непереконливими з огляду на те, що вони мають формальний характер, а в решті полягають у переоцінці окремих доказів на користь сторони захисту, з наданням їм оцінки, яка не відповідає їх дійсному змісту та не узгоджується з іншими доказами.

Так, з відеозапису вбачається, що працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та проїхати з ними до лікарні для огляду в умовах медичного закладу, на що останній спочатку погоджується, а потім відмовляється. При цьому на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора відповів категоричною відмовою. Вказаний відеозапис узгоджується з позицією особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, викладеною в його поясненнях.

Ствердження ОСОБА_1 про відсутність доказів керування ним транспортним засобом та незаконності його зупинки також спростовується вищенаведеними доказами в їх сукупності, оскільки в поясненнях причина зупинка працівниками поліції, передбачена ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме, не працююча ліва фара та керування ним транспортним засобом скаржником не спростовується.

Сама по собі відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння утворює об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення підписаний власноручно ОСОБА_1 , при цьому будь - яких заперечень чи зауважень він не висловлював. Крім того, в протоколі міститься відмітка про роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, даний протокол підписаний без зауважень, у зв`язку із чим доводи апелянта про те, що йому не були роз`яснені його права оцінюю критично.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, працівники поліції відповідно не забезпечували його доставку до медичного закладу, у зв`язку із чим апеляційні доводи щодо порушення процедури огляду є безпідставними.

Разом з тим, відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За правилами, передбаченими ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки 31 день, суд першої інстанції також у якості додаткового покарання вирішив вилучити у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортний засіб ЗАЗ-DAEWOO T13010, номерний знак НОМЕР_2 з наступною реалізацією та передачею вирученої суми ОСОБА_1 з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмету.

Враховуючи, що ОСОБА_1 має родину, проживає у сільській місцевості, має на утриманні дітей, вищевказаним транспортним засобом користуються члени його сім`ї, висновок суду про необхідність застосування додаткового покарання у виді оплатного вилучення транспортного засобу є передчасним.

За наведеного, накладене на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративне стягнення без застосування додаткового покарання у виді оплатного вилучення транспортного засобу відповідатиме принципу індивідуалізації, пропорційності і справедливості, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а судове рішення змінити.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Постанову судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2023 року щодо ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки 31 день без оплатного вилучення транспортного засобу.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Кононенко