Справа № 367/7300/23
Провадження №3/367/3016/2023
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 жовтня 2023 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кухленко Д.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 485951 від 07.09.2023, відповідно до якого 07.09.2023 о 16 год. 19 хв. в Київській обл.., смт. Гостомель, А/Д М-07 Е373, водій автомобіля FORD д.н.з. НОМЕР_1 , водія ОСОБА_2 , будучи причетним до ДТП з автомобілем SKODA д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , після чого місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.10А ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

В судове засіданні, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з`явився, через канцелярію суду, надав суду письмові пояснення, де зазначив, що місце ДТП залишив вимушено, так як наздоганяв другого учасника руху, після чого зупинився через 500 метрів від місця ДТП та викликав поліцію. Вказав, що вину не визнає та просив закрити справу.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 КУпАП.

Згідно п. 2.10.А ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

У відповідності до ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення має забезпечувати повне, всебічне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

За умовами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст. 9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення. Відповідно до цієї норми адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4КУпАП, характеризується наявністю у водія вини у формі умислу, спрямованої на приховання факту та обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суд зауважує, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Разом з тим, враховуючи сукупність досліджених доказів в судовому засіданні, об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 помітивши, що відбулося зіткнення та, що винний учасник ДТП не зупинився та продовжив рух, почав наздоганяти останнього, проїхавши 500 метрів зупинився та викликав працівників поліції, при цьому не маючи жодного умислу на залишення місця ДТП.

Тому керуючись ст. 62 Конституції України, відповідно до якої всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, суд дійшов висновку, що даних, які б достовірно підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 «а, б, в» п. 2.10 ПДР України суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, а саме умислу немає, у зв`язку з чим, провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП слід закрити за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про необґрунтованість висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, тому провадження в справі про адміністративне правопорушення в цій частині підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. керуючись ст. ст. 7, 9, 23, 24, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 40-1, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу даного правопорушення в його діях.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подання у 10-ти денний строк з дня вручення такої постанови апеляційної скарги.

Суддя: Д.С. Кухленко