Провадження № 3/537/329/2023
Справа № 537/210/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2023 суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Маханьков О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, проживає АДРЕСА_1 , працює ФОП « ОСОБА_2 »,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України,

встановив:

03 січня 2023 року о 00 год 34 хв. в м.Кременчуці на вул. Набережна л-та Дніпрова 95, гр-н. ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем LEXUS д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні 15.02.2023року. ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що дійсно він разом з дружиною є волонтерами і в той день розвозили продукти харчування. Коли вони закінчили роботу та повернулися до дому, то дружина зайшла на подвір`я, а він залишився біля машини. В цей час під`їхали працівники поліції та попрохали надати документи. Він надав їх. Потім вони звинуватили його у перебуванні алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд. Він не заперечував і пройшов огляд на місці. Потім вийшла його дружина та поцікавилась, що трапилось. Дружина пояснила працівникам поліції, що вона теж готова пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що вона керувала транспортним засобом, а не він. Але працівники поліції склали протокол. Прохав суд закрити провадження у справі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що дійсно після того як вони повернулися з роботи до їх будинку под`їхали працівники поліції та звинуватили її чоловіка у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Вона пояснила працівникам поліції, що дані транспортні засобі належать їй. Керувала транспортними засобами вона, а не чоловік, який допомагав їй переносити продукти харчування. Вона пропонувала працівникам поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але вони склали протокол. Дійсно транспортним засобом керувала вона, а не чоловік, і не автомобілем ЛЕКСУС, а автомобілем МІТСУБІСІ.

В судове засідання 15.02.2023 року працівник поліції ОСОБА_4 не з`явився, про час та місце розгляду заяви був належним чином повідомлений, причину неявки не повідомив.

Статтею 277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Згідно ч. 6 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Принцип добросовісності передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень втілюється у неприпустимості зловживання правом.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в пункті 27 роз`яснено, що керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

З наведеного слідує, що само по собі керування транспортним засобом необхідно розуміти як технічну дію водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу, а отже знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

За змістом диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність для водія транспортного засобу настає за доведеністю одночасно двох обставин - керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Як вбачається з матеріалів справи 03.01.2023 року інспектором взводу №1 роти 4 БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП капітаном поліції Більчич В.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 385805 про те, що 03 січня 2023 року о 00 год 34 хв. в м. Кременчуці на вул..Набережна л-та Дніпрова 95, гр-н. ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем LEXUS д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до матеріалів справи гр-н. ОСОБА_1 03.01.2023 року о 00.51 год. пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці. Результат огляду 1.41% - перебування у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 А ПДР, за що відповідальність передбачена ч. ст. 130 КУпАП.

Данний факт не заперечував ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис .

З викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення обставинами водій ОСОБА_1 не погодився та вказав про свою незгоду.

Не заперечуючи факту вживання алкоголю, зазначив, що не керував автомобілем, який на час під`їзду екіпажу поліції вже деякий час стояв біля будинку.

Але біля будинку стояв автомобіль МІТСУБІСІ, який належав дружині ОСОБА_1 . Як пояснила ОСОБА_3 саме автомобілем Мітсубісі вона керувала, а чоловік був пасажиром, допомагав їй.

В протоколі зазначена не згода з протоколом ОСОБА_1 . Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. З запису вбачається, що складення протоколу відбувається біля домоволодіння по АДРЕСА_1 , а в протоколі зазначена інша адреса Набережна л-та Дніпрова 95, сам ОСОБА_1 під час складення протоколу заперечує факт керування автомобілем.

На відеозаписі також не зафіксовано, що працівниками поліції були роз`ясенні права та обов`язки ОСОБА_1 , право на правову допомогу.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що особою, яка складала адміністративний протокол, не було надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З переглянутих судом записів з нагрудних відеореєстраторів (бодікамер) працівників поліції вбачається, що патрульні машини під`їхали о 00.34 год. до домоволодіння по АДРЕСА_1 . Біля будинку стояли автомобіль ЛЕКСУС днз НОМЕР_1 та автомобіль МІТСУБІСІ днз НОМЕР_2 . А між ними стояв ОСОБА_1 . На вимогу працівників поліції, ОСОБА_1 , який перебував біля автомобілів пред`явив останнім документи.

Будь-яких інших доказів, які б свідчили про факт керування водієм ОСОБА_1 автомобілем матеріали справи не містять.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).

З наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається достатніх та переконливих доказів, які б беззаперечно доводили б факт керування перебуваючим в стані алкогольного сп`яніння водієм ОСОБА_1 автомобілем ЛЕКСУС днз НОМЕР_1 .

Натомість, записи нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, які є належними доказами, доводять, що вищевказаний автомобіль лише стояв біля будинку.

Інші матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення, з яким не погодився водій, рапорт інспектора взводу 1 роти 4 БПП в м. Кременчуці капітана поліції Більчич В.В. не є достатньо переконливими і їх не можна розцінювати в якості беззаперечних доказів скоєння притягнутим ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке встановлює ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи, що само по собі знаходження біля транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, позаяк саме перебування особи на місці водія іще не доводить факт керування транспортним засобом, яке є обов`язковою складовою об`єктивної сторони вказаного правопорушення, доводи апеляційної скарги про відсутність складу та події правопорушення заслуговують на увагу.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вказаних обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю з підстав, визначених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.24, ст.130 ч.1, п.1 ч.1 ст.247, 283, 294 КУпАП, суд,-

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 10 діб з моменту винесення.

Суддя Маханьков О.В.