П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участю:

особи, стосовно якої складено протокол про

адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 ,

захисника особи, стосовно якої складено протокол про

адміністративне правопорушення - адвоката Нікушиної В.С.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання захисника Нікушиної В.С. в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, що міститься в апеляційній скарзі, та апеляційну скаргу на постанову Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 29 серпня 2022 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, ІПН НОМЕР_1 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17.000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановою суду першої інстанції визнані доведеними обставини, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що 19.07.2022 приблизно о 20 годині 30 хвилин водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Хутірська 1 в с. Михайлівка Рубежівка, Бучанського району, (колишній Києво-Святошинський район), Київська область, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова), на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, що зафіксовано відеозаписом, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник Нікушина В.С. в інтересах ОСОБА_1 першочергово поставила питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, який пропущений з поважних причин, оскільки первинну апеляційну скаргу було подано 08.09.2022 безпосередньо до Київського апеляційного суду, що підтверджується копіями поштового відправлення з описом, тобто в строк на апеляційне оскарження постанови, однак 22.09.2022, Київський апеляційний суд направив лист № 05-02/1484/2022 від 19.09.2022, в якому роз`яснено, що в порядку ст. 294 КУпАП апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд. який виніс постанову, а тому вдруге подали апеляційну скаргу саме до місцевого суду - 23.09.2022.

Що стосується постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 , то захисник Нікушина В.С. просить її скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник Нікушина В.С. вказує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає захисник, що не дотриманий порядок проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Так, згідно вимог "Інструкції про виявлення у водіїв транспортний засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" та "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», інспектора ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області Живогляд Є.В., який складав протокол про адміністративне правопорушення, у разі перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння або у разі наявності у нього ознак перебування в такому стані, зобов`язаний був запропонувати останньому пройти тест на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та обов`язково скласти акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, якщо ОСОБА_1 відмовився пройти тест на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а так інспектор поліції зобов`язаний скласти та оформити направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, яке також не складалось.

Крім того, захисник посилається, що матеріали адміністративної справи не містять направлення ОСОБА_1 на проходження огляду, що є істотним порушенням ст. 266 КУпАП та вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції"

Разом з тим, ОСОБА_1 на відео записі (наявний в матеріалах справи) відмовився проходити тест на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а не в цілому від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я.

Звертає увагу захисник, що матеріали справи не містять належним чином сформованого направлення проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння апелянта в закладі охорони здоров`я.

В матеріалах справи відсутній рапорт інспектора ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області Живогляд Є.В., та суд першої інстанції не врахував відсутність даного доказу.

Зауважує захисник, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 079217, не містить інформації щодо свідків, зокрема не ідентифіковано свідків, а письмові пояснення свідків містять дані свідків.

Посилається захисник і на те, що суд першої інстанції не застосував ст. 33 КУпАП при ухвалені оскаржуваної постанови.

Вирішуючи справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції допустив порушення вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Інші будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах захисника Нікушиної В.С. на підтримку в повному обсязі доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводів апеляційної скарги про закриття провадження в справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційної скарги, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, слід дійти наступного.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про повернення цього строку.

З досліджуваного провадження справи за протоколом про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 видно, що оскаржувана постанова щодо нього ухвалена Києво-Святошинським районним судом Київської області 29.08.2022 за його участі (а.с. 9-11), копію якої він отримав - 31.08.2022 (а.с. 12).

Первісна апеляційна скарга на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.08.2022 стосовно ОСОБА_1 на електронну адресу безпосередньо до Київського апеляційного суду 15.09.2022 (а.с. 19).

23.09.2023 адвокат повторно направила апеляційну скаргу до Києво-Святошинського районного суду Київської області на виконання вимог ст. 294 КУпАП (а.с. 15).

За вказаним, слід дійти висновку про можливість поновлення захиснику Нікушиній В.С. строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.08.2022 стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційний суд переглядає справу в межах обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та визнані судом доведеними, за доводами апеляційної скарги//її доповненнями, підтриманими в суді апеляційними інстанції, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння всупереч нормі п. 2.5 Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови суду першої інстанції відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 079217 від 19.07.2022, того ж дня, о 20 год. 30 хв., в с. Михайлівка Рубежівка вул. Хутірська, б. 1, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ-21013, д/н НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова), від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у лікаря нарколога водій відмовився на відео в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 3).

ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, хоча від підпису у протоколі як і від отримання другого примірника протоколу він відмовився.

Вказаний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, у силу ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, а саме - інспектором ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП старшим лейтенантом поліції Живогляд Є.В.

Правильність обставин адміністративного правопорушення, що викладені в протоколі, засвідчили своїми підписами свідки-поняті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які, крім того, на обставини відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога та за допомогою приладу "Драгер" для визначення стану сп`яніння вказали в окремо наданих поясненнях від 19.07.2022 (а.с. 4).

Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 чи в його інтересах адвокатом//представником дій працівників поліції, що не заперечується і в суді апеляційної інстанції та в апеляційній скарзі стороною захисту.

Вказані обставини підтверджуються і переглянутим, у тому числі в суді апеляційної інстанції, відеозаписом досліджуваних подій, що долучений на диску до справи (а.с. 2).

Зокрема, згідно відеозапису, дійсно ОСОБА_1 перебуває у стані, що не відповідає обстановці, ознаки якого відзначаються працівниками поліції.

Працівниками поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" або проїхати до лікаря-нарколога у присутності двох свідків-понятих, на що водій відмовився.

Крім того, сам ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не заперечував обставин того, що у визначений день він дійсно керував транспортним засобом, коли його зупинили працівники поліції.

Пояснив, що пропонував працівникам поліції пройти до дому, щоб він показав довідку про те, що він- ОСОБА_1 закодований.

Проте, вказані пояснення ОСОБА_1 спростовуються наведеними вище доказами, з яких випливає, що він, перебуваючи в очевидному стані, що не відповідає обстановці, за яким він міг не в повній мірі сприймати з відтворенням у подальшому весь перебіг подій за його участю, відмовився від проходження огляду для визначення стану сп?яніння у встановленому законом порядку у присутності свідків-понятих.

На пропозицію працівників поліції проїхати до лікаря-нарколога в місто Буча він- ОСОБА_1 відмовився.

Також, ОСОБА_1 пояснив суду апеляційної інстанції, що він не вживає алкоголь на протязі 7 років.

Твердження захисника Нікушиної В.С. щодо незаконності та необґрунтованості постанови суду першої інстанції з огляду на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення у медичний заклад для проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп?яніння - не свідчать про порушення працівниками поліції процедури такого огляду, яка визначена п. 3 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, зі змінами, п. 6 Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я від 09.11.2015 за № 1452/735, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1412/27858, які найшли своє відображення і в "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 за № 1395, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, та не суперечить вимогам ст. 266 КУпАП.

При цьому, з переглянутого в суді апеляційної інстанції відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, що міститься в матеріалах справи, видно, що працівники поліції в присутності вказаних двох свідків пропонували ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану алкогольного сп?яніння на місці за допомогою приладу "Драгер" або в лікаря нарколога, який в категоричній формі відмовився від проходження такого огляду в присутності цих свідків, не виказуючи і бажання пройти такий огляд і у закладі охорони здоров?я, що ґрунтовно і було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження такого огляду.

Отже, наявність чи відсутність в матеріалах справи документу-направлення на проведення огляду в медичному закладі, який дійсно проводиться лише за безпосередньої участі працівника поліції, який надає вказане направлення працівнику медичної установи, який, у свою чергу, і є підставою для проведення процедури визначення стану сп?яніння у водія, не може вплинути на висновки про доведення//не доведення вини ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, як цього не випливає і з позиції сторони захисту під час судового провадження.

А тому, підстав вважати, що працівники поліції порушили вимоги ст. 266 КУпАП - немає.

На правильність висновків щодо визнання ОСОБА_1 винуватим у чиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть вплинути і доводи захисника Нікушиної В.С. що в матеріалах справи відсутній рапорт інспектора поліції.

Відсутність відомостей у протоколі про адміністративне правопорушення щодо свідків не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та не дає підстав вважати, що протокол складений всупереч Інструкції і не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

За викладеним, порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції з закриттям провадження в справі, як про те виказала прохання захисник Нікушина В.С. в інтересах ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

Отже, слід дійти висновку, що суд першої інстанції, дослідивши матеріали провадження, в їх сукупності, обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07.07.2016 за № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або за відмову від проходження такого огляду у передбаченому законом порядку.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За підсумками, апеляційна скарга адвоката Нікушиної В.С. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання захисника Нікушиної В.С. задовольнити та поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 29 серпня 2022 року стосовно ОСОБА_1 .

Постанову Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 29 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17.000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Нікушиної В.С. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О. Балацька