Провадження № 33/801/869/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шаміна Ю. А.
Доповідач: Медвецький С. К.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Медвецький С. К., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 серпня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 серпня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП та з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що:

26 травня 2023 року о 01 год 55 хв у м. Вінниці по вул. Польовій, 15 він керував транспортним засобом марки «Audi A7», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпП;

26 травня 2023 року о 02 год 00 хв у м. Вінниці по вул. Польовій, 15 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Audi A7», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 липня 2022 року. При цьому, притягався до адміністративної відповідальності протягом року за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме 30 жовтня 2022 року постановою ЕАР № 6100840, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень доведена повністю належними та допустимими доказами. Досліджені судом письмові та відеодокази суд вважав достатніми для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

суд першої інстанції розглянув справу без його участі, чим позбавив можливості реалізувати процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП;

судом не досліджено доказів його вини у вчиненні адміністративних правопорушень.

ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився та причини неявки суду не повідомив.

Частиною другою статті 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП не є обов`язковою.

Відповідно до частини шостої статті 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Відповідно до глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 жовтня 2021 року по справі №11-250сап21.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Установлено, що 26 травня 2023 року о 01 год 55 хв по вул. Польовій, 15 у м. Вінниці водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Audi A7», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови.

Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі за змістом Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до частини другої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи слідує, що відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки зафіксована інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Мар`яною Колосюк, відповідно до положень статті 266 КУпАП та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року.

DVD диск з відеозаписом є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом досліджено DVD диск з відеозаписом.

З наданого працівниками поліції відеозапису слідує, що під час спілкування працівників поліції з водієм, в останнього були виявлені типові зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано йому пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що було зафіксовано на нагрудну камеру працівника поліції.

Положеннями частини першої статті 130 КУпАП передбачено, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, тому апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння, визначеного КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Наявні в матеріалах справи докази повністю підтверджують правильність висновків суду першої інстанції про доведеність вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно.

Крім цього, установлено, що 26 травня 2023 року о 02 год 00 хв у м. Вінниці по вул. Польовій, 15 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Audi A7», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 липня 2022 року.

Відповідно до пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною п`ятою статті 126 КУпАП встановлено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Частиною четвертою статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами.

30 жовтня 2022 року ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП (постанова ЕАР № 6100840).

Відомостей про те, що постанова від 30 жовтня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП скасована матеріали справи не містять.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права на керування транспортним засобом, вчинене повторно після накладення адміністративного стягнення, віднесене до грубих порушень правил безпеки руху, які вчинені навмисно і свідчать про підвищену суспільну шкідливість у зв`язку з чим і передбачена сувора відповідальність в порівнянні з іншими правопорушеннями.

Отже, судом першої інстанції дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи істотних порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП містять усі необхідні відомості, передбачені ст. 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС № 1395 від 07 листопада 2015 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 чим порушив його права на захист, передбачені ст. 268 КУпАП не заслуговують на увагу з огляду на таке.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі № 208/712/19 (провадження № 13-47зво22) зроблено висновок, що: «будучи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, заявник та його захисник до суду не з`явилися. Адвокат не повідомив про причини свого неприбуття. Заявник у день розгляду справи - 19 квітня 2019 року - знову подав клопотання про його відкладення. Зазначене клопотання суд не визнав обґрунтованим і розглянув справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з дотриманням вимог статті 268 КУпАП. Адже провадження даної категорії не належать до передбаченого частиною другою цієї статті переліку справ, під час розгляду яких участь особи, котра притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Наведене дає підстави для висновку, що суд вжив передбачених законом заходів для забезпечення участі в розгляді справи заявника та його захисника, однак сторона захисту фактично відмовилась від реалізації вказаного права. Оскільки ніхто з учасників процесу до суду не з`явився, то усного слухання справи не відбулося, а застосована судом процедура по суті мала характер письмового провадження.

Матеріали провадження не містять жодних даних (інших, ніж встановив ЄСПЛ у рішенні в справі «Бантиш та інші проти України») про можливу необ`єктивність чи упередженість судді, який визнав особу, яка притягується до адміністративної відповідальності винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, і заявник та захисник відповідних даних не наводять. Не встановлено у справі й існування будь-яких особистих чи інших позапроцесуальних зав`язків судді зі службовими особами, які направили до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення та/або були заінтересовані у її результатах. Жодних підстав для обґрунтованого припущення протилежного поведінка судді і зміст прийнятого ним рішення не дають».

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 скористався своїм правом на правову допомогу, уклавши договір про надання правової допомоги у Вінницькому міському суді з адвокатом Антонюком Я. В..

12 червня 2023 року за клопотанням представника ОСОБА_1 адвоката Антонюка Я. В., розгляд справи судом першої інстанції відкладено (а. с. 10).

27 червня 2023 року за клопотанням ОСОБА_1 розгляд справи судом першої інстанції відкладено та погоджено з захисником дату і часу наступного судового засідання - 24 серпня 2023 року о 12:00 год (а. с. 15).

24 серпня 2023 року ОСОБА_1 у судове засідання вчергове не з`явився про причини неявки суд не повідомив.

Клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у матеріалах справи відсутнє.

Адвокат Антонюк Я. В. надіслав на електронну адресу суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Ураховуючи неодноразові клопотання про відкладення судового розгляду та з огляду на погодження дати і часу судових засідань із захисником, суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 268 КУпАП дійшов обґрунтованого висновку про розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 був обізнаний, що відносно нього складений протокол про адміністративне правопорушення, який буде розглядатися у Вінницькому міському суді Вінницької області.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Пономарьов проти України» сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, ОСОБА_1 була забезпечена можливість участі у судовому засіданні, однак він скористався своїми правами на власний розсуд.

Ба більше, ОСОБА_1 під час судового провадження був забезпечений кваліфікованою юридичною допомогою та, з урахуванням спливу з дня складання протоколу про адміністративні правопорушення до винесення судом постанови майже двох місяців, мав достатній час і можливості для підготовки свого захисту.

Відтак заявник на власний розсуд скористався своїми правами обстоювати у суді власну позицію на рівних умовах з уповноваженим державним органом, захищатися всіма передбаченими законом засобами, у тому числі оспорювати докази, і бути почутим судом.

Посилання заявника на те, що судом першої інстанції не досліджено доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Оглянутим в судовому засіданні відеозаписом підтверджено, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Крім того, відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився, також працівником поліції йому були роз`яснені наслідки такої відмови.

Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відеореєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Розглянувши справу і прийнявши рішення на основі повного, всебічного, об`єктивного, неупередженого дослідження та аналізу матеріалів, направлених правоохоронним органом, суд діяв виключно у межах власної функції відправлення правосуддя.

Указане узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі № 208/712/19 (провадження № 13-47зво22).

Інші обставини на які посилається заявник, зводяться до незгоди з ухваленим судовим рішенням, підтвердження в ході апеляційного перегляду справи не знайшли та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Матеріали справи про адміністративні правопорушення мають достатньо доказів для підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Ураховуючи характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, обставини їх вчинення, дані про особу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість застосування до нього адміністративного стягнення з урахуванням ст. 36 КУпАП у межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Отже, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Сергій МЕДВЕЦЬКИЙ