П О С Т А Н О В А

Іменем України

07.03.2023 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Ванівський Ю.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

19.12.2022 року о 19 год. 35 хв. у м.Львові по вул. Кульпарківська вул. Героїв УПА водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Ocnavia д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 та в медичному закладі у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

09.02.2023 року від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Фостяка О.Я. надійшли письмові пояснення у справі. Вважає, що відсутні достатні належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вказує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, навпаки долучені до матеріалів справи свідчать про його згоду пройти відповідний огляд і добровільно надати для цього біологічний матеріал для лабораторного дослідження. Також стверджує, що працівником поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд, при чому одразу в медичному закладі, на що останній погодився. У медичному закладі ОСОБА_1 , проходив різні етапи (вимірювання тиску, перевірка координації і швидкості числення тощо). Потім медичний працівник запропонував ОСОБА_1 , а точніше о 20:13 год. подути у прилад «Драгер» для визначення наявності стану сп`яніння (кількості алкоголю у повітрі, що видихається). При цьому ОСОБА_1 висловив незгоду із таким способом дослідження вмісту алкоголю і неодноразово категорично наполягав на відібранні у нього крові як біологічного матіералу для лабораторного дослідження. Однак всупереч Інстуркції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом Міністерства внутрішініх справ України та Міністерства охрони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, медичний працівник не відібрав зразка біологічного середовища крові та навіть не запропонував відібрати у обстежуваного слину, сечу, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Потім працівники поліції повертаються на місці події та роз`яснюючи свідкам обставини події постійно стверджують, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі. Крім цього, працівники поліції фактично змусили свідків підписати попередньо роздруковані і заповнені бланки пояснень у яких абсолютно неправдиво стверджувалось про відмову ОСОБА_1 , пройти медичний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що від огляду не відмовлявся, однак йому не пропонувалось здати будь якого іншого біологічного середовища, а прохання відібрати для аналізу кров були проігноровані медичними працівниками.

Заслухавши пояснення захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення крім іншого є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Фактично відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП є підставою для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до положень пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №156958 від 19.12.2022 року, 19.12.2022 року о 19 год. 35 хв. у м.Львові по вул. Кульпарківська вул. Героїв УПА водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Ocnavia д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 та в медичному закладі у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків.

Крім цього, судом витребовувався у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» акт медичного огляду ОСОБА_1 , однак на дату розгляду справи відповіді до суду не надходило.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом Міністерства внутрішініх справ України та Міністерства охрони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів;порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З аналізу норм Інструкції, які регламентують порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів (пункти 1-22 розділу ІІІ Інструкції), випливає, що з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, в закладах охорони здоров`я проводяться лабораторні дослідження. В окремих випадках лабораторні дослідження є обов`язковими (пункт 7 та 14 розділу ІІІ Інструкції).

Для проведення лабораторного дослідження в особи відбираються зразки біологічного середовища (слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук (пункт 12 розділу ІІІ Інструкції). Водночас, Інструкція допускає можливість використання також крові для дослідження біологічного середовища за умови, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки зазначених біологічних середовищ (пункт 13 розділу ІІІ Інструкції).

Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що працівники закладу охорони здоров`я мали намір отримати в ОСОБА_1 зразки біологічного середовища, однак такі відібрати не було можливості через фізичні (анатомічні) особливості особи або відмови даної особи від їх надання.

Однак працівниками закладу охорони здоров`я таких заходів вжито не було та огляду ОСОБА_1 за його проханням на стан сп`яніння шляхом дослідження його крові ними не проведено.

Таким чином, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я і наполягав на його проведені у спосіб, передбачений Інструкцією, однак такого огляду в закладі охорони здоров`я відповідними компетентними особами йому проведено не було.

Отже, з досліджених доказів суд дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 виконав усі необхідні дії, спрямовані на проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що спростовує дані, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення. Відтак протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №156958 від 19.12.2022 відносно ОСОБА_1 не відповідає фактичним обставинам події, а тому не може бути належним доказом на підтвердження винуватості особи.

Будь-які інші належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Відповідно до положень ст.62Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Козинець проти України» (заява № 75520/01) від 06 грудня 2007 року суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За таких обставин, суд вважає, що при складенні матеріалів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не зібрано переконливих доказів його вини.

Відповідно до вимог ст.7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст.247КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 279, 283, 284, 287, 289 КУпАП,

постановив:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Ванівський Ю.М.