Справа№464/4779/23
пр.№ 3/464/1950/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2023 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , 1953.10.23., місце реєстрації: АДРЕСА_1 , проживає - АДРЕСА_2 , пенсіонер, -

за ч.1 ст.173-2 КУАП,

у с т а н о в и в:

До суду надійшов адміністративний протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, свою винуватість заперечила у вчиненні адміністративного правопорушення, зазначивши, що потерпіла, яка доводиться їй невісткою, наводить на неї наклепи, жодних свідків подій, що зазначені у протоколах, чи учасників, крім неї і потерпілої не було; вона жодних дій по відношенню до потерпілої не вчиняла, навпаки остання вчиняла дії насильницького характеру по відношенню до неї 11.07.23. у зв`язку з чим було викликано поліцію та на потерпілу складено протокол, наявний у справі. Настоювала на участі потерпілої для давання показань останньої в суді під присягою.

Потерпіла, яка неодноразово викликалась судом, на розгляд справи не з`явилась, не повідомила суд про поважність причин своїх неявок.

Приписами ст.38 КУАП установлено наступне: якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-шостій цієї статті.

Наведені строки відповідно до положень КУАП є присічними і продовженню чи поновленню не підлягають.

За змістом ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 308/8763/15-а сформульовано наступний висновок.

Визначення на законодавчому рівні у ст.38 КУАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Окрім цього, логічне тлумачення абзацу першого ст.247 КУАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст.280 КУАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Із матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення вчинене 11.07.23.

Остання не визнала своєї вини у інкримінованому, а потерпіла, незважаючи на вжиття судом усіх заходів для виклику останньої, на такі до суду жодного разу не з`явилась, не спростувала пояснень ОСОБА_1 , за відстуності свідків подій, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити доводи і обставини, викладені у матеріалах протоколу та поясненнях учасників подій, та не має повноважень на збирання доказів.

З урахуванням викладеного вище та зважаючи на те, що станом на день розгляду справи сплив установлений ст.38 КУАП строк накладення адміністративного стягнення, а закінчення такого строку є безумовною та достатньою підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.38, 221, 247 п.7, 283, 284 КУАП,

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУАП закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО