Справа № 337/3946/22
Провадження № 3/337/7/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Гнатик Галина Євгенівна, розглянувши протокол серії ААД № 106793 від 05.11.2022 року та додані до нього матеріали, що надійшли УПП у м.Запоріжжі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м.Запоріжжя, працює охоронником роти охорони об`єктів та публічної безпеки Дніпровського районного відділу Управління поліції охорони в Запорізькій області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол за те, що 05.11.2022 року, о 07 годині 25 хвилин, рухаючись по пр.Інженера Преображенського, 29 у м.Запоріжжі, керував автомобілем «Ніссан Альмера», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння очей), від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні 22.12.2022 року ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що 05.11.2022 року він керував автомобілем «Ніссан Альмера», та рухався по пр.Інженера Преображенського у м.Запоріжжі, де побачив на протилежній стороні дороги працівників поліції, які зупинили керований ним автомобіль. На вимогу працівників поліції від пред`явив документи, а потім йому повідомили про підозру, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, не повідомивши про ознаки сп`яніння. Йому працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на виявлення стану сп`яніння ні на місці зупинки, ні у медичному закладі. Він зрозумів, що протокол відносно нього буде складено за те, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння під час керування автомобілем. Відеозйомка подій проводилася спочатку на боді камеру, а потім на телефон. В цей же день, 05.11.2022 року, пізніше, він звернувся до медичного закладу та отримав висновок про те, що він не перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Просив закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення.

Адвокат Левицька Ю.В. у судовому засіданні просила закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки причиною відмови водія від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння було те, що ОСОБА_1 поспішав на роботу. Крім того, у складеному відносно водія протоколі не вказано відомостей про проведення відеозйомки, а проведення відеозйомки на мобільний телефон, не передбачено, на запит адвоката, з УПП не надало копії наказу щодо патрулювання інспектором Будняк І.Є. саме місця, де було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 та у протоколі не було зазначено, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування автомобілем. Крім того, ОСОБА_1 звертався до медичного закладу з приводу проходження огляду на виявлення перебування у стані алкогольного сп`яніння 05.11.2022 року та отримав висновок, що він не перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Просила закрити провадження у справі за відсутністю складу адмінправопорушення.

Дослідивши протокол, долучені до протоколу матеріали, відеозапис подій від 05.11.2022 року, матеріали, які долучено до справи адвокатом Левицькою Ю.В., суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

В той же час, ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з пунктом 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування особою транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Статтею 266 КУпАП визначено чіткий порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Зокрема, як вбачається з ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «При розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол за те, що 05.11.2022 року, о 07 годині 25 хвилин, ОСОБА_1 , рухаючись по пр.Інженера Преображенського, 29 у м.Запоріжжі, керував автомобілем «Ніссан Альмера», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння очей), від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до п.2 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на виявлення стану сп`яніння підлягають водії, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

У судовому засіданні 22.12.2022 року ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що 05.11.2022 року він керував автомобілем «Ніссан Альмера», та рухався по пр.Інженера Преображенського у м.Запоріжжі, де побачив на протилежній стороні дороги працівників поліції, які зупинили керований ним автомобіль. На вимогу працівників поліції від пред`явив документи, а потім його повідомили про підозру, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, не повідомивши про ознаки сп`яніння. Йому працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на виявлення стану сп`янінні ні на місці зупинки, ні у медичному закладі. Він зрозумів, що протокол відносно нього буде складено за те, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння під час керування автомобілем. Відеозйомка подій проводилася спочатку на боді камеру, а потім на телефон. В цей же день, 05.11.2022 року, пізніше, він звернувся до медичного закладу та отримав висновок про те, що він не перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 про те, що йому працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на виявлення перебування у стані алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, повністю спростовуються відеозаписом подій від 05.11.2022 року. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було інспектором УПП запропоновано пройти огляд на виявлення перебування у стані алкогольного сп`яніння як за допомогою приладу Драгер так і в медичному закладі, на що ОСОБА_1 категорично відмовився, пояснивши, що поспішає по особистих справах. Крім того, у письмових пояснення від 05.11.2022 року ( а.с.6), ОСОБА_1 пояснив, що йому працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на виявлення стану сп`яніння як за допомогою приладу «Драгер» так і медичному закладі, але він відмовився, так як поспішав по особистих справах.

Також інспектором УПП Мармаза М.В. було повідомлено про скерування складеного протоколу на розгляд до Хортицького районного суду м.Запоріжжя. При цьому ОСОБА_1 пояснив, що напередодні, приблизно о 16-00 годині він вживав пиво, приблизно 2 літри.

У поясненнях адвоката Левицької Ю.В., наданих суду 16.03.2023 року зазначено, що причиною відмови водія від проходження медичного огляду було те, що він поспішав на роботу.

Зазначені доводи адвоката протиречать складеному відносно ОСОБА_1 протоколу, де при його складанні ОСОБА_1 зазначив, що він ніде не працює.

Крім того, зазначені доводи адвоката повністю протиречать поясненням ОСОБА_1 інспектору поліції після того, як останній запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, де ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду, пояснюючи, що поспішає по особистим справам.

Також, доводи адвоката Левицької Ю.В. про те, що у протоколі не зазначено про проведення відеозйомки, повністю протиречать запису у протоколі « проводився відеозапис» ( а.с.1).

Щодо доводів адвоката Левицької Ю.В. про те, що відеозапис подій було здійснено на особистий мобільний телефон поліцейського, а тому такий доказ є недопустимим, варто зазначити, що таких критеріїв чинний Кодекс про адміністративні правопорушення не містить.

При цьому, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у вчиненому правопорушенні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фотозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки ( відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відтак, нормами КУпАП не заборонено використання даних любого приладу, який має функцію фотозйомки чи відеозапису.

Разом з тим, використання працівниками поліції власної техніки для фіксування правопорушення не заборонено Законом України "Про Національну поліцію" та нормами КУпАП, а тому дані доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису подій, які містяться на CD диску, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП є доказом у справі.

Такий висновок суду узгоджується з аналогічним висновком, який викладено у постанові Київського апеляційного суду від 29.01.2021 року у справі № 362/2284/20.

Таким чином, перевіривши доводи адвоката Левицької Ю.В. вважаю, що вони є не обґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення і були підставами для закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не наведено і при розгляді справи не встановлено.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення підтверджена сукупністю доказів, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ААД 106793, матеріалами відеозапису, його письмовими поясненнями, долученими до протоколу.

Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 05.11.2022 року він пройшов огляд у медичному закладі та, відповідно до висновку він не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проведено у відсутності представника поліції.

До матеріалів справи долучено копію акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 7784 від 05.11.2022 року, з якого вбачається що 05.11.2022 року ОСОБА_1 о 10 годині 55 хвилин пройшов у медичному закладі огляд на виявлення стану сп`яніння.

Суд відхиляє даний акт та не бере його до уваги, оскільки відносно ОСОБА_1 було складено протокол за відмову від проходження огляду на виявлення перебування його у стані алкогольного сп`яніння, чим ним порушено вимоги п.2.5 Правил ДРУ України.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 106793, будь-яких істотних порушень судом не встановлено, протокол містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

З зазначеним протоколом ОСОБА_1 , був ознайомлений, доказів оскарження дій працівників поліції суду не надав.

Суд дії ОСОБА_1 кваліфікує за ст. 130 ч.1 КпАП України, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ст.. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушника, інші обставини справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП.

Крім того, відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп., доказів про звільнення його від сплати судового розгляду він суду не надав.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України та призначити йому адміністративне покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/Запорізька обл/21081300, Код ЄРДПОУ отримувача: 37941997, Код банку (МФО): 899998 Рахунок: UA0008001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

У разі несплати у встановлений законом п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання постанови, штрафу, на підставі ст. 308 КпАП України стягнути у примусовому порядку з правопорушника подвійний розмір штрафу тобто 34000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп. Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача UA0026001 Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її оголошення.

Суддя: Г.Є. Гнатик