П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2023 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О. О. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Головного управління ДПС у Київській області, стосовно ОСОБА_1 , відомостей про число, місяць та рік народження, паспортних даних та місце проживання матеріали справи не містять, РНОКПП: НОМЕР_1 , працюючої головним бухгалтером в ПРАТ «Білоцерківський консервний завод», за ч.1 ст. 163-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 569/10-36-07-01-21 від 02.12.2022 року: посадова особа (головний бухгалтер) ПРАТ «Білоцерківський консервний завод» ОСОБА_1 вчинила порушення в частині ведення бухгалтерського та податкового обліку всупереч п.44.1, п.44.3 ст.44, п.187.8 ст. 187, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.4, п.200.7, п.200.8, п.200.9, п.200.14 ст.200 Податкового кодексу України, оскільки завищено суму податкового кредиту по взаємовідносинах з ТзОВ «УЗИН-АГРОІНВЕСТ» на суму 575186 грн., заявлено до бюджетного відшкодування суму передоплати, яка фактично повернута та не використана в господарській діяльності в розмірі 26655,30 грн., заявлено до відшкодування суми в розмірі 235053 грн. за відсутності достатньої суми від`ємного значення у відповідних періодах, завищено суму від`ємного значення внаслідок невірного визначення періодів його винекнення, а також порушень викладених вище в розмірі 575186 грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у розмірі 235053 грн., відмови суми бюджетного відшкодування на рахунок у банку 25655 грн., завищення суми від`ємного значення, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 декларації) за червень 2022 у розмірі 575186 грн., за що відповідальність передбачена ч.1 ст.163-1 КУпАП.

ОСОБА_1 належним чином повідомлялась про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилась, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надсилала.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю.

У зв`язку із неявкою ОСОБА_1 в судове засідання, суд також звертає увагу, що у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також суд враховує, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, з якою відкладення розгляду має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Аналогічну позицію було висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» та «Карнаушенко проти України.»

Тому, враховуючи, що ОСОБА_1 достеменно знала про розгляд справи відносно неї Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, не цікавилась про її хід, із заявами про відкладення розгляду справи не зверталась, а також те, що підстави для відкладення розгляду даної справи відсутні, тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши докази, що містяться в справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 569/10-36-07-01-21 від 02.12.2022 року, копію акту перевірки від 17.11.2022 №13252/10-36-07-01-14/05528450, копію корінця повідомлення від 22.11.2022, копію акту неявки від 02.12.2022, суддя дійшов висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.163-1 КУпАП відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Вирішуючи питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, суддею встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складений без додержання вимог ст. 256 КУпАП, а саме: особі, яка притягається до адміністративної відповідальності не були роз`яснені права і обов`язки, передбачені статтями 55,56,59,63 Конституції України та статтею 268 цього Кодексу; не зазначені пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надано право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

В порушення вимог ст. 254 КУпАП другий екземпляр протоколу не вручено під розписку особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім цього у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення відомості про дату вчинення правопорушення визначено не правильно. Зазначаючи дату вчинення правопорушення 17.11.2022 головний державний інспектор відділу перевірок ототожнив дату складення акту перевірки ПРАТ «Білоцерківський консервний завод» з датою вчинення адміністративного правопорушення, що свідчить про неправильне відображення фактичних обставин справи у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, будь-яких відомостей про дату та час вчинення інкримінованого правопорушення протокол не містить.

До протоколу про адміністративне правопорушення на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, було додано копію акту про результати документальної виїзної перевірки №13252/10-36-07-01-14/05528450 від 17.11.2022 року.

Слід зазначити, що акт перевірки №13252/10-36-07-01-14/05528450 від 17.11.2022 року було складено за відсутності ОСОБА_1 про що свідчить відсутність її підписів про отримання копії вказаного акту перевірки.

В силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Відповідно до положень ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Тобто норми Податкового кодексу України передбачають право суб`єкта подати скаргу та заперечення на такий акт перевірки у визначені Податковим кодексом України терміни.

З наведеного слідує, що підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП, є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки.

З матеріалів справи неможливо з`ясувати, чи було врешті вручено ОСОБА_1 копію акту перевірки №13252/10-36-07-01-14/05528450 від 17.11.2022 року та чи подавались ОСОБА_1 або іншою посадовою особою ПРАТ «Білоцерківський консервний завод» до контролюючого органу, який проводив перевірку заперечення та додаткові документи до акту перевірки, а також даних про те чи не були оскаржені в адміністративному або судовому порядку рішення контролюючого органу.

Таким чином, суду не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, при цьому, суддя звертає увагу, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддя зауважує, що статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

При цьому відповідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, будь які сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь.

Європейський Суд з прав людини у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Наведені недоліки позбавляють суд можливості всебічно і повно з`ясувати обставини даної справи, а тому суд вважає за необхідне закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, суддя приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 викликають розумні сумніви. Дослідивши під час судового розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд повно, всебічно і об`єктивно з`ясував обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого, на основі оцінки наявних у справі доказів кожного окремо та у їх сукупності, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Тому, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Виходячи з викладеного, керуючись ч.1 ст. 163-1, статтями 7, 221, 247, 252, 283-285, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ч.1 ст.163-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяОлег ГРЕБІНЬ