КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
унікальний номер справи № 381/1100/23
апеляційне провадження № 33/824/2623/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року Київський апеляційний суд в складі судді Білич І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2023 року, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

в с т а н о в и в :

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2023 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення передбаченого ст. 38 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу за результатами розгляду якої, просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначаючи, що він особисто та представники Державної спеціалізованої служби транспорту військової частини НОМЕР_1 були присутні в судовому засіданні під час прийняття оскаржуваної постанови, натомість у постанові зазначено, що ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлявся завчасно та належним чином. На початку судового засідання, суддею першої інстанції було повідомлено про закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності та закрито провадження у справі, позбавивши можливості ОСОБА_1 на захист своїх прав. Також, судом першої інстанції не було допитано свідків у даній справі.

У судове засідання скаржник не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи наведене, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності, скаржника, на підставі наявних у справі матеріалів.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що станом на день розгляду справи, строки накладення адміністративного стягнення закінчилися, що згідно п. 7 ст. 247 КУпАП, є підставою для закриття провадження у справі. Вказуючи, що під час закриття провадження у справах про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Перевіряючи вказані висновки суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2 ч.1 ст.129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства, окрім іншого, також є забезпечення доведеності вини.

У п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 11.06.04 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 КУпАП» визначено, що згідно зі ст.245 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Згідно з ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за використанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 252 КУпАП).

У п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.05 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» Верховний Суд України звернув увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників; при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз; зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до п.5 Листа ВССУ від 22 травня 2017 року, якщо на момент розгляду справи в суді закінчився строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності в її діях складу адміністративного правопорушення спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі. Тобто, пріоритет повинен мати п.1 ч.1 ст.277, а не п.7 вказаної адміністративно-правової норми. Справа про адміністративне правопорушення може бути закрита у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строків накладення адміністративного стягнення лише щодо особи, визнаної судом винуватою у його вчиненні. Відсутність події і складу адміністративного правопорушення відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП і закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених у ст.38 КУпАП, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, є окремими підставами для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Це означає, що в кожному конкретному випадку суд повинен спочатку вирішити питання про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і лише після цього вирішити питання про накладення адміністративного стягнення.

У відповідності до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Пунктом 7 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Із наведеного вбачається, що закриття справи у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи в суді строку накладення адміністративного стягнення передбачає встановлення винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Однак, у порушення вищевказаних норм, суд першої інстанції не встановив обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, виходячи з вимог положень ст. 280 КУпАП.

Враховуючи, що при розгляді справи докази судом не досліджувались, оцінка їм не надавалась, тому прийняття постанови судом апеляційної інстанції по суті апеляційної скарги є неможливим, в зв`язку з чим, постанова суду підлягає скасуванню, а матеріали адміністративного провадження - направленню до суду першої інстанції, для розгляду.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2023 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції, для розгляду по суті.

Постанова набирає чинності з дня прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: