справа № 760/3940/23 головуючий у суді І інстанції Горбатовська С.А.
провадження № 33/824/2533/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Березовенко Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником - адвокатом Харченком Сергієм Вікторовичем,на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 квітня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 квітня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності на накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536,80 грн. на користь держави.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , через захисника - адвоката Харченка Сергія Вікторовича, 22 квітня 2023 року засобами електронного зв`язку направивапеляційну скаргу до суду першої інстанції.

У апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. просив оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

У обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні пояснення свідків та/або відео, що підтверджують факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 . Наголошує, що відео, додане до матеріалів справи, є неповним та не розкриває суті порушення. Окрім того, вказує, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки та не залучили свідків правопорушення. Поряд з вищевикладеним, апелянт також зазначав, що протокол складено нерозбірливо, не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. Також апелянт вказував, що його не відстороняли від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами, на його думку, свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на таке.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 01.02.2023, о 02 год., керував автомобілем «Honda HR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Донецька, 63 у м. Києві, перебуваючи у стані з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, нечітка мова.) Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є законним і обґрунтованим.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом виникає і в разі її відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно приписів ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Апелянт зазначав про те, що матеріали справи не містять доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції.

Однак, як вбачається з відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 375179 від 01 лютого 2023 року, ОСОБА_1 зазначав працівникам поліції, що йому «через перехрестя доїхати два метра було», «…я їхав, мене догнали, бо я їхав в комендантську годину».

Таким чином, змістом відеозапису, який міститься в матеріалах справи, підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції.

Окрім того, з вказаного відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 після розмови з працівниками поліції та відмови пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння намагався поїхати з місця зупинки транспортного засобу.

При цьому ОСОБА_1 даного факту керування транспортним засобом не заперечував ні під час відеофіксації працівником поліції, ні під час надання письмових пояснень в протоколі про адміністративне правопорушення. Жодних зауважень до правильності оформлення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 375179 від 01 лютого 2023 року чи невідповідності викладеного в ньому змісту про те, що ОСОБА_1 керував авто «Honda HR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Донецька, 63 у м. Києві надано не було.

Отже, апеляційний суд повною мірою погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що довід ОСОБА_1 про некерування ним транспортним засобом повністю спростовується його поясненнями, даними працівникам поліції на місці пригоди, зафіксованими у відеозаписі, згідно яких ОСОБА_1 чітко пояснив, що саме він керував транспортним засобом до його зупинки поліцейськими, а причиною зупинки був рух автомобіля під час комендантської години.

Довід апелянта про те, що відео, додане до матеріалів справи, є неповним та не розкриває суті порушення, апеляційний суд оцінює критично, оскільки на відеозаписі з нагрудної боді-камери поліцейського, який міститься в матеріалах справи, зафіксовано всі дії працівників поліції під час пропонування водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, відмову ОСОБА_1 пройти такий огляд, роз`яснення працівниками поліції наслідків відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, складення протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлення ОСОБА_1 з таким протоколом.

Тобто, судом першої інстанції було вірно встановлено, що у записі послідовно зафіксовані обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмова останнього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу та у відповідному медичному закладі, запис не містить ознак монтування або іншого втручання з метою спотворення фактичних обставин справи, що свідчить про його належність і допустимість як доказу.

Щодо доводу про відсутність пояснень свідків апеляційний суд зауважує, що відповідно до положень ст.266 КУпА огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Таким чином, встановивши, що працівники поліції застосовували технічні засоби відеозапису під час пропозиції пройти огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, обов`язкова присутність двох свідків законом не передбачена.

Також додатково апеляційний суд зазначає та бере до уваги, що у своїх доводах апелянт, зокрема, посилається і на порушення працівниками поліції вимог ст.ст. 265-2 та 266 КУпАП, а саме: не здійснення тимчасового затримання керованого ОСОБА_1 транспортного засобу та не відсторонення ОСОБА_1 від керування цим транспортним засобом та надання дозволу йому продовжувати управляти автомобілем.

По-перше, зазначений зміст апеляційної скарги є суперечливим щодо доводу апелянта про відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

По-друге, з відеозапису вбачається, що працівники поліції після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, заборонили останньому продовжувати рух транспортним засобом у зв`язку з наявністю в нього ознак алкогольного сп`яніння.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд не бере до уваги посилання апелянта на нерозбірливість протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 375179 від 01 лютого 2023 року (а.с.1) розбірливозаповнено всі відомості.

Тому даний довід апелянта апеляційний суд оцінює критично та вважає позицією сторони захисту з метою уникнення відповідальності.

Апелянт, обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказував, що працівники поліції не роз`яснили йому його права та обов`язки.

З цього приводу варто зазначити таке.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, з дослідженого відеозапису вбачається, що працівники поліції неодноразово та чітко пояснили, що вбачають у водія ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти відповідний огляд, роз`яснили наслідки відмови від проходження такого огляду.

Окрім того, поведінка ОСОБА_1 на відеозаписі вказує, що він не вимагав роз`яснення йому певних прав або особливостей процедури, повністю усвідомлював вимогу поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, розумів ситуацію, у якій опинився.

Разом з тим, ОСОБА_1 не заявляв клопотання про надання йому правової допомоги чи необхідність отримання юридичних послуг.

Тому суд доходить висновку про дотримання права на захист ОСОБА_1 та усвідомлення ним суті інкримінованого йому діяння. Таким чином довід апелянта про нероз`яснення йому прав та обов`язків не спростовує факт вчинення апелянтом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що переглядом справи не встановлено порушень працівниками поліції Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, що могли стати підставою не виконувати ОСОБА_1 законних вимог поліції про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 повністю відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП поза розумним сумнівом доведена наявними в матеріалах справи доказами.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Отже, на думку апеляційного суду, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 18 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 18 квітня 2023 року, якою на ОСОБА_1 визнано винним та накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536,80 грн. на користь держави - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником - адвокатом Харченком Сергієм Вікторовичем, - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В.Березовенко