Справа № 643/3278/23
Провадження № 3/643/1981/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2023 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Афанасьєв В.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

10.04.2023 о 20:50 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_1 , по пр-ту Тракторобудівників, 140 В в м. Харкові, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч . 1 ст. 130 КУпАП не визнав. Зазначив, що 10.04.2023 близько 20-00 години, він повертався додому на належному йому автомобілі. По дорозі у автомобіля вийшов з ладу глушник, він припаркував автомобіль біля під`їзду свого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином, щоб можна було його полагодити, після чого піднявся у квартиру за інструментами. У цей час до нього завітав знайомий ОСОБА_2 , який запропонував допомогти із поломкою. Вони разом вийшли у двір. В цей час до під`їзду під`їхала іномарка, з неї вийшов невідомий йому громадянин та почав лаятись на те, що це його місце парковки, і треба перегнати свій автомобіль. ОСОБА_1 підійшов до машини та сказав, що на цьому місці не написано, чия це парковка, та не збирався нікуди нічого переганяти. Зав`язалась сварка, цей чоловік почав ображати ОСОБА_1 та нецензурно виражатись у його бік. ОСОБА_1 дістав ключі від машини, щоб сісти в салон та перечекати доки він заспокоїться та припаркується в іншому місці, оскільки фізично він був у декілька раз більше за нього. Але цей чоловік почав погрожувати, вихопив з його рук ключі та закинув їх у невідомому напрямку. Після цього, зрозумівши, що без ключів автомобіль ОСОБА_1 не зрушиться з місця, ця людина почала кричати, що викличе поліцію і його позбавлять водійського посвідчення. Також ОСОБА_1 зазначив, що на момент прибуття патруля поліції, він знаходився поза межами автомобіля, за кермом не сидів та автомобілем не керував.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Пятаха Ю.В. у судовому засіданні підтримала позицію свого підзахисного та просила закрити справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 допитаний в судовому засіданні зазначив, що 10.04.2023 він повертався з роботи, ОСОБА_1 чекав його біля під`їзду, щоб полагодити автомобіль. Перетягнули автомобіль на бордюр, після чого приїхали люди та почали кричати, що це їх місце для парковки, скотили автомобіль, який перегородив дорогу. Чоловік, який викликав поліцію, забрав ключі у ОСОБА_1 . ОСОБА_1 автомобіль не заводив та не керував ним. Працівники поліції ОСОБА_1 проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння не пропонували.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок).

Під час оцінки доводів та аргументів учасників судового процесу, висловлених під час розгляду даної справи, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», відповідно до якої хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, яке мало місце 10.04.2023 о 20:50 год. та полягало у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підтверджується наступними доказами.

- Даними відеозапису, згідно якого працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» або в закладі охорони здоров`я, від чого він відмовився;

- Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.04.2023;

- письмовими поясненнями свідків.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, спростовуються відеозаписом, на якому зафіксований момент розмови ОСОБА_1 із працівником поліції, де ОСОБА_1 спочатку каже, що він не керував транспортним засобом, а після каже, що чоловік йому сказав «переїдь сюди та постав біля дерева». Також зазначив, що він «переїхав з точки А в точку В», але не вважає, що він керував транспортним засобом, оскільки він «їхав не по проїзній частині». Крім того, в подальшій розмові між ними, працівник поліції неодноразово зауважував на тому, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 не заперечував, а тільки питав, яке покарання його чекає та яка сума штрафу, яку необхідно буде йому сплатити.

Доводи ОСОБА_1 про те, що його автомобіль був у несправному стані, який вони разом зі свідком затаскували на бордюр, спростовуються матеріалами справи, а саме відеозаписом, на якому зафіксований момент, що людина, якій було доручено прибрати автомобіль з проїзної частини, завів двигун автомобіля та без будь-яких перешкод перепаркував його до іншого місця, при цьому автомобіль рухався без проблем та надмірного рівня звуку двигуна.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вказаному вище правопорушенні та факт порушення ним 10.04.2023 о 20-50 год. вимог п. 2.5. ПДР України.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст. ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 536,80 грн.

Керуючись ст. 33-35, 40-1,130, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (отримувач: ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р UA0020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху»).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість) 80 коп. (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя В.О. Афанасьєв