ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/7040/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

22 вересня 2023 року о 11-й годині 00 хвилин в м. Києві, 19 км автодороги М-03 Київ-Харків- Довжанський, водій ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, БАБ № 563854 від 15.01.2023 року, керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1 а ПДР України.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 повідомлений, що розгляд справи відбуватиметься в Дарницькому районному суді м. Києва.

Проте, будучи завчасно, до початку судового розгляду, належним чином тричі повідомленим за допомогою смс-повідомлення, на виклик суду не з`явився та провадженням щодо нього не цікавився.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-VI від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 р. (заява № 3236/03) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 повністю підтверджується наданими суду матеріалами справи, а саме фактичними даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 260055, який складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП (а.с.1), розписці ОСОБА_2 , відповідно до якої останньому на зберігання передали автомобіль ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , та який зобов`язується не передавати керування вказаним транспортним засобом громадянину ОСОБА_1 (а.с.2), довідці старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в м. Києві капітана поліції Касько С., відповідно до якої ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с.3), копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії БАБ № 563854 відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с.4), копії постанови Дарницького районного суду м. Києві від 20.02.2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 3 ст. 130 КУпАП та призначено стягнення у виді штрафу у розмірі 51 тисячі гривень з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 10 років (а.с.5), відеозаписі з нагрудної бодікамери поліцейського з якого вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, та останньому відомо, що він позбавлений права керувати транспортними засобами (а.с.8).

Враховуючи викладене приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини скоєного, особу ОСОБА_1 , те, що він не працює, раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, обставинну, що обтяжує відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 35 КУпАП, а саме продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її, вважаю правильним призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керувати транспортними засобами.

Вирішуючи питання про доцільність оплатного вилучення транспортного засобу, суд виходить з того, п.п. 4 п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 встановлено, що не можна накладати адміністративне стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 належить іншій особі. У зв`язку з чим, суд вважає за неможливе накладення на нього додаткового адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536, 80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 126, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536, 80 гривні.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя П.І. Заруба