Справа № 199/9021/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 січня 2023 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП встановити не видалося за можливе, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця ЗСУ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2022 року о 02 год. 10 хв. ОСОБА_2 в районі будинку № 31-д по пр. Слобожанському у м. Дніпрі керував транспортним засобом «MITSUBISHI L200», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудні відеореєстратори працівників патрульної поліції.

ОСОБА_2 , належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. При цьому суд вважає за необхідне зауважити, що статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08 листопада 2005 року, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України», заява N 50966/99, рішення від 14 жовтня 2003 року). ОСОБА_2 був достовірно обізнаний про те, що зазначена справа розглядатиметься саме Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська. Справа перебувала в провадженні суду починаючи з 30 листопада 2022 року і неодноразово відкладалася для повторного виклику ОСОБА_2 до суду. 14 грудня 2022 року до суду звернувся захисник Грушка В.І., який діє в інтересах ОСОБА_2 , з клопотанням про відкладення судового засідання для надання додаткових доказів, зазначене клопотання було судом задоволене, судове засідання відкладене, про що було повідомлено ОСОБА_2 та його захисника Грушку В.І. Проте, ані особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ані його захисник до суду не прибули, жодних заяв та клопотань від них не надходило. За вказаних обставин, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП справу розглянуто у відсутність ОСОБА_2 .

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення внаслідок винних дій останнього повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та об`єктивності:

?протоколом про адміністративне правопорушення, який оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП;

?рапортом працівника патрульної поліції, яким підтверджений факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння;

?направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 листопада 2022 року, відповідно до якого о 02 год. 10 хв. того ж дня ОСОБА_2 було направлено на огляд на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду останній відмовився;

?переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції, на якому зафіксовано спілкування ОСОБА_2 з працівниками поліції, під час якого він та товариш останнього спочатку намагаються вмовити поліцейських відпустити їх, посилаючись на те, що він військовий, приїхав у відпустку. Працівники поліції протягом двох годин неодноразово пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння на місці або проїхати до медичного закладу; роз`яснювали, що з моменту зупинки у нього є дві години для проходження огляду, після спливу цього часу він буде вважатися таким, що відмовився від проходження огляду та на нього буде складений протокол. Протягом усього часу спілкування ОСОБА_2 то намагався з`ясувати звідки працівники поліції знають його ім`я (хоча ще на початку спілкування особисто надав поліцейському свій паспорт), потім вимагав надати йому направлення на огляд, усіляко затягнув час. ОСОБА_2 протягом двох годин з моменту зупинки транспортного засобу огляд на стан сп`яніння не пройшов, активно ухилявся від такого огляду, після чого щодо нього був складений протокол за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Характер поведінки ОСОБА_2 після його зупинки та спілкування зі співробітниками поліції поза всяким розумним сумнівом дає суду підстави для висновку про те, що ОСОБА_2 відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд виходить з того, що ОСОБА_2 вважається таким, що ознайомлений зі змістом, як ст. 130, ст. 266 КУпАП, так і Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, оскільки відповідні нормативно-правові акти були офіційно оприлюднені. Стороною захисту не надані докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 має будь-які вади психічного чи розумового розвитку. Таким чином, ОСОБА_2 поза розумним сумнівом, діючи розсудливо, міг співставити свої дії в частині відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з їх наслідками у виді складення протоколу про адміністративне правопорушення та подальшого накладення адміністративного стягнення.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи доводи захисника Грушки В.І. щодо неможливості накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, оскільки останній, як військовослужбовець, має за такі діяння притягуватися до дисциплінарної відповідальності, суд керується приписами ч. 1 ст. 15 КУпАП, за якими військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

При цьому, за ч. 3 ст. 15 КУпАП, при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

Стороною захисту надана копія посвідчення офіцера, яке доводить, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі в Збройних силах України.

Разом з тим, останній не є військовослужбовцем строкової служби, керував власним транспортним засобом, а не транспортним засобом Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, отже підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах.

На підставі викладеного відповідні заперечення сторони захисту судом відхиляються.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення. За перелічених фактичних обставин, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_2 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_2 до доходу держави підлягає стягненню судовий збір за ставкою, чинною на час подання протоколу про адміністртаивне правопорушення до суду.

Керуючись ст.ст. 33-35, 252, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 до доходу держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

24.01.2023