Справа №155/371/23
Провадження №3/155/187/23
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року місто Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Яремчук С.М., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його законного представника ОСОБА_2 , захисника Овсієнка С.А., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 (місто Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 19 березня 2023 року о 20 годині 27 хвилини в місті Горохів по вулиці Фещака, керував автомобілем Volkswagen Passat B5, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці із застосуванням приладу «Drager».

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою визнав повністю та щиро розкаявся.

Законний представник ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що на даний час вона перебуває у декретній відпустці, на її утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, батько дійтей проживає окремо, оскільки шлюб з ним розірваний. Сім`я знаходиться у важкому матеріальному становищі, а тому просила застосувати до її сина ОСОБА_1 захід впливу у вигляді попередження.

Захисник Овсієнко С.А. в судовому засідання також просив застосувати до ОСОБА_1 захід вливу у вигляді попередження, з огляду на те, що останній вперше притягається до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, ніде не працює та не має будь-якого доходу, що унеможлоивлю сплату ним штрафу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його законного представника та захисника, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується матеріалами справи, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №059747 від 19 березня 2023 року;

роздруківкою з приладу Drager Alcotest 6810 №ARBL-0490, щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, проба позитивна, тест №5096, проведений 19 березня 2023 року о 20 годині 30 хвилини;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 19 березня 2023 року із зазначенням «З результатом згоден», підтверджено підписом ОСОБА_1 ;

дослідженим в судовому засіданні диском відеозапису з бодікамери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем, був зупинений працівниками поліції після чого на місці зупинки пройшов тестування приладом Drager Alcotest, результат тесту позитивний, з результатом тесту згідний;

а також іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП, визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, враховуючи вищенаведені докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, який передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, як надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у судді не має.

Дані докази, на думку судді, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як вбачається з копії паспорту громадянина України № НОМЕР_2 , виданого 18 вересня 2019 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відтак, останній вчинив адміністративне правопорушення у віці від 16 до 18 років, оскільки на день вчинення правопорушення йому виповнилося 17 років.

Притягнення неповнолітніх до адміністративної відповідальності має особливий порядок.

Неповнолітні є однією з найнезахищеніших верств населення, що обумовлює необхідність створення особливих умов для забезпечення та реалізації їхніх прав.

Міжнародна Конвенція про права дитини від 20 листопада 1989 року була ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року 89-XII, містить визначення, відповідно до якого «дитиною є кожна людська істота до досягнення 18-річного віку». При цьому відповідно до законодавства України малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років, неповнолітньою у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до ст. 12 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попроситиви бачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Згідно з інформацією, яка зазначена у відгуку-характеристиці виданої відділенням поліції №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області за №3338/50/2/01-23 від 20 березня 2023 року ОСОБА_1 станом на 13 березня 2023 року не притягався до адміністративної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно.

Як вбачається з довідки відділення поліції №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області №3338/50/2/01-23 згідно з ІБД «ІПНП» станом на 19 березня 2023 року громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , видане посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 30 липня 2021 року категорії «А».

Також суддею встановлено, що ОСОБА_1 не працює, оскільки є студентом Відокремленого структурного підрозділу «Технічний фаховий коледж Луцького національного технічного університету», проживає лише з матір`ю, оскільки шлюб між батьками розірваний, фактично перебуває на її утриманні, матір на даний час перебуває у декретній відпустці, будь-яких доходів не має.

Таким чином, з врахуванням особи правопорушника, який до адміністративної відповідальності раніше не притягався, виключно позитивно характеризується, як за місцем навчання, так і за місцем проживання, його віку та матеріального становища, суд приходить до висновку, що відносно ОСОБА_1 слід застосувати захід впливу у вигляді попередження.

Дана міра впливу, на думку судді, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Оскільки відповідно до ст. 24-1 КУпАП попередження, яке застосовується до неповнолітнього є заходом впливу, а не видом стягнення, тому суддя вважає, що судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 12, 13, 24-1, 40-1, ч. 1 ст. 130, 221, 283, ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього захід впливу у вигляді попередження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.