Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/733/23
Провадження № 3/670/430/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Мамаєв В.А., розглянувши матеріали, які надійшли із сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 3 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацююча, проживає та зареєстрований за адресою:АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 957784 від 29.10.2023 рокуОСОБА_1 29.10.2023 року біля 21 год. 00 хв. не виконала вимоги термінового забороненого припису, а саме заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, внаслідок чого відбулася суперечка та діалог із ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , чим порушила вимоги п. 16 ч. 1 ст. 1 закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229-VIII від 07.11.2017 року та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення була повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку SMS, заяву про відкладення справи не надіслала, а тому суд вважає можливим відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП розглянути справу за її відсутності. У письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що 29.10.2023 року близько 21 год. її співмешканець після того як поїхала поліція, коли вона прибирала у себе в кімнаті, зайшов в її кімнату, почав виражатися нецензурними словами, де вони сварились. В будинок вона його пустила добровільно, оскільки думала, що чоловік сваритись більше не буде. Після чого викликала поліцію.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у протоколі повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду.

Тому суд не бере до уваги протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 957784 від 29.10.2023 року, оскільки викладені в ньому обставини щодо не виконання вимоги забраного припису ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2 не підтверджується жодним іншим доказом по справі, а навпаки спростовується поясненнями ОСОБА_1 .

Також судом встановлено, що у матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_2 та його пояснення про вчинення відносно нього ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Інших доказів, які б вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП органом Національної поліції надано не було.

Відповідно до ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 3 ст.62 Конституції України - обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у справі необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.7, 247, 283, 284, 294 КУпАП, ст. 62 Конституції України,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутності у її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Віньковецький районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.А. Мамаєв