Провадження № 33/801/21/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач: Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Пунько Ірини Валеріївни, подану від імені ОСОБА_1 , на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 вересня 2022 року в справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто з нього в дохід держави судовий збір в сумі 496 грн 20 коп.

Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, 20.07.2022 о 07:05 год. в м. Вінниця по вул. Барське шосе, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21150 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився на місці зупинки за допомогою приладу Drager 6820, результат позитивний 0.82 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 вересня 2022 року адвокат Пунько І. В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що розгляд цієї справи судом першої інстанції було проведено упереджено, не взято до уваги обставини, що мають значення для повного та об`єктивного вирішення справи, висновки суду є однобічними та такими, що не відповідають дійсним обставина справи, просить поновити строк на апеляційне оскарження цієї постанови, оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні докази повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, як про це наголошує суд першої інстанції в оскаржуваній постанові, чим були порушені права останнього на обізнаність щодо розгляду справи відносно нього, участь у даній справі, та захист від безпідставного притягнення до адміністративної відповідальності.

Посилаючись на порушення працівниками патрульної поліції норм ч. 2-5 ст. 266 КУпАП, пункт 6 Порядку направлення водіїв для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008, пункт 7, п. 12 Розділу ІІ, п. 12, 13 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція), вказує, що огляд на стан сп`яніння є недійсним, оскільки ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Зокрема, вказує, що під час проведення огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 не погодився з результатами такого огляду, однак працівниками патрульної поліції його не було направлено в заклад охорони здоров`я для проведення відповідного огляду лікарем, а тому огляд на стан сп`яніння проведений працівниками поліції за допомогою приладу Drager, вважає недійсним. Звертає увагу, що огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я передбачає дослідження саме біологічного середовища, таких як слина, сеча, змиви, та кров, що відповідно виключає будь-які сумніви при проведенні огляду на стан сп`яніння, та відповідно забезпечує право особи, яку оглядають оскаржити результати огляду шляхом проведення експертизи біологічних зразків, які відповідно до п. 10 Розділу ІІІ Інструкції зберігаються протягом 90 днів, однак реалізувати своє право на проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 надано не було. Також звертає увагу суду на те, що в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія в КНП «Соціотерапія ВОР» складено від 20.07.2022, однак фактично працівниками патрульної поліції вказане направлення не було виконане, оскільки відповідний висновок відсутній, що засвідчує порушення працівниками патрульної поліції вимог чинного законодавства України щодо огляду осіб на стан сп`яніння. Зауважує, що акт огляду на пояснення ОСОБА_1 не підписувались ним, підпис який міститься на цих документах не належать останньому, в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення жодні акти та пояснення не складались та відповідно не підписувались ОСОБА_1 . Зазначає також про відсутність свідків в момент проходження огляду на стан сп`яніння, які були вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, тому вказана інформація не відповідає дійсності. До того ж в матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудних камер працівника патрульної поліції, матеріали якого обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Оскільки в матеріалах справи відсутній відеозапис зі змісту якого б можна було б встановити, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, отже вказаними матеріалами не підтверджено факт такого керування, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На думку захисника, сукупність таких обставин викликає сумнів у достовірності наданих доказів на доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а всі сумніви щодо керування ним транспортним засобом в стані сп`яніння, тлумачаться на користь останнього відповідно до положень статті 62 Конституції України.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 23.09.2022, зазначає, що про розгляд даної справи ОСОБА_1 відомо не було, що підтверджується матеріалами справи. В матеріалах справи наявний конверт з відміткою «адресат відсутній за адресою», штамп про відправку датований 04.08.2022, на повідомленні про вручення поштового відправлення, яке прикріплено до даного конверту, міститься відмітка про судове засідання, призначене на 06.09.2022. В той же час жодне підтвердження повідомлення ОСОБА_1 про судове засідання, призначене на 23.09.2022, в матеріалах справи відсутнє. Оскаржувана постанова до відома йому також не надсилалась, про її існування він дізнався 25.11.2022 від працівників патрульної поліції. 29.11.2022 представником ОСОБА_1 адвокатом Часник О. Д. було отримано оскаржувану постанову в цій справі. 07.12.2022 представником ОСОБА_1 адвокатом Пунько І. В. було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи, а 08.12.2022 адвокат ознайомилася з матеріалами справи. За таких обставин фактично лише 08.12.2022 ОСОБА_1 стало відомо про докази якими суд першої інстанції керувався під час винесення оскаржуваної постанови, тому вважає, що строк оскарження пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП в разі заявлення клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, останнє вирішується суддею апеляційного суду. При цьому слід взяти до уваги обставини, які об`єктивно вплинули чи могли вплинути на можливість оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Суд дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

У судовому засіданні захисник адвокат Пунько І. В. підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі та просить її задовольнити. Суду пояснила, що до автомобіля ОСОБА_1 , який перебував на стоянці ринку біля Західного автовокзалу підійшли працівники поліції разом з військовими. ОСОБА_1 підійшов до свого автомобіля і дав відповіді військовим, проте працівники поліції повідомили йому про перебування останнього у стані сп`яніння. ОСОБА_1 погодився подути в трубку, але був здивований тим, що йому повідомили про перебування його у стані сп`яніння. При цьому захисник звернула увагу на те, що будь-яких свідків не було, ОСОБА_1 ніяких письмових пояснень не надавав і в протоколі зазначив, що наддасть пояснення в суді, інші документи крім протоколу не підписував, оскільки не був згідний з результатом освідування на місці зупинки. Йому не запропонували пройти освідування в закладі охорони здоров`я і він не пам`ятає, щоб працівники поліції показували як готували газоаналізатор для освідування.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи апеляції, приходжу до висновку, що апеляційна карга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Окрім того, згідно ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

За правилами частини 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2, 3 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, повертаючись до обставин даної справи, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_2 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, на підтвердження чого суду було надано протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З відповіді відділу поліції Вінницького районного управління поліції ГУПН у Вінницькій області за вих. № 1426/202-2023 від 31.01.2023 на адвокатський запит судом встановлено, що працівники поліції котрі оформляли адміністративний протокол по ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 були забезпечені портативними нагрудними відео реєстраторами (про що є відповідний запис у журналі видачі). На службу усі наряди заступають із справними відео реєстраторами. Фіксування адміністративного правопорушення серії ААД № 326460 відносно ОСОБА_1 відбувалось, однак не зберіглось на даний час на носії інформації з технічних причин.

Щодо зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 326460 свідків, які не були допитані в судовому засіданні Вінницького міського суду Вінницької області, суд звертає увагу на положення пункту «d» частини третьої статті 6 Конвенції, яким кожному обвинуваченому гарантовано право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення не було додано відеозапис, що здійснювався під час проведення огляду, відповідно до матеріалів даної справи пояснення свідків мають одне із вирішальних значень для встановлення вини ОСОБА_1 , оскільки цього вимагають положення ч. 2, 5 ст. 266 КУпАП.

Після з`ясування у особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення адреси свідків, оскільки дакі данні зазначені нерозбірливо, апеляційний суд намагався викликати їх в судове засідання, проте свідки до суду не з`явилися. Повідомлення свідку ОСОБА_3 повернулося без вручення, свідок ОСОБА_4 також не з`явився.

Частина 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вінницький міський суд Вінницької області в постанові від 23.09.2022 в якості доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 врахував данні, що вказані у вказаному вище протоколі про адміністративне правопорушення і, визначаючи наявність складу адміністративного правопорушення, помилково послався на протокол серії ДПР18 № 334201 від 01 травня 2021 року. Проте, враховуючи встановлені вище обставини справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 326460 не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому неможливо перевірити за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

З огляду на міркування викладені вище, суд не може покласти в основу обвинувачення лише данні зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки, з огляду на заперечення їх особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення свідків мають вирішальне значення по даній справі.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останньої, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Обов`язково слід наголосити, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Карелін проти Росії», пункт 54 справи «Озеров проти Росії», пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»).

У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню з винесенням нової постанови, якою закрити провадження в зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 23 вересня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Пунько Ірини Валеріївни, подану від імені ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 вересня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, скасувати та провадження у справі закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко