ПОСТАНОВА

Іменем України

№ 610/355/23 № 3/610/181/2023
м. Балаклія29 серпня 2023 року

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненко Володимир Миколайович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Челкаси Урмарського району Чувашської АР, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 874532 від 12.07.2023 ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що: «05.07.2023 встановлено, що гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 ухилилась від передбачених ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» ст. 150 СК України, батьківських обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось в тому, що між останнім та його матір`ю постійно виникають непорозуміння, внаслідок чого він самовільно залишає домівку».

ОСОБА_1 у судовому засідання пояснила, що вона не погоджується з протоколом про адміністративне правопорушення. Вину не визнає, оскільки в протоколі зазначено, що 05.07.2023 її син втік із дому, тоді як насправді такого не було. Просила закрити провадження у справі.

Захисник Чуненко В.Б. подала клопотання про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 . В протоколі не зазначено, які саме обов`язки не були виконані ОСОБА_1 , і якими нормами законодавства передбачено їх виконання. Також у протоколі не вказані свідки, які могли б підтвердити факт вчинення правопорушення. Згідно з актом обстеження умов від 14.06.2023, складений службою у справах дітей Донецької селищної ради, жодних нарікань до ОСОБА_1 не було, навпаки в акті зазначено, що прийомні батьки створили всі належні умови для проживання, утримання та виховання дітей, діти забезпечені усім необхідним відповідно до віку. У разі, коли ОСОБА_2 самовільно залишав домівку, його прийомна мати своєчасно зверталася за допомогою та своєчасно реагувала на поведінку дитини.

Дії ОСОБА_1 за вказаним фактом кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП, як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Отже диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого законодавчого акту, при формулюванні суті правопорушення вказівка на нормативний акт, який передбачає обов`язки батьків по вихованню дітей, є обов`язковою.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 150 Сімейного кодексу України. Так, батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Також, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Наприклад, схвалюються здійснення підлітком антигромадських вчинків, прививаються погляди, установки, що пропагандують жорстокість, агресивність, ненависть, неповагу до закону; складаються умови, які загрожують життю та здоров`ю неповнолітнього; мають місце постійні чіпляння до дитини з будь-якого приводу і без нього.

Частиною 2 пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Відповідно до вимог частини 1 статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

За змістом ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження обвинувачення до суду надані: протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього: довідка про результати розгляду матеріалу, зареєстрованого в ІП «Єдиний облік» ІТС «ІПНП № 4046 від 05.07.2023; повідомлення до ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області від служби у справах дітей Ізюмського району Харківської області щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, поясненнями ОСОБА_3 , самої ОСОБА_1 , актом обстеження умов проживання від 14.06.2023, інші матеріали.

Обвинувачення за ч. 1 ст. 184 КУпАП зведено до не виконання ОСОБА_1 передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітнього прийомного сина ОСОБА_2 .

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи не містять відомостей про те, у який конкретно спосіб ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого неповнолітнього прийомного сина та яких саме обов`язків не виконала, тобто не доведена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення про конкретні дії або бездіяльність матері, які призвели до вказаного наслідку у вигляді постійних спроб підлітка залишати домівку.

Таким чином, самі по собі наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, за відсутності інших даних, не можуть бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 як матір ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню свого неповнолітнього сина.

Більш того, відповідно до висновку акту обстеження умов проживання від 14.06.2023: «прийомні батьки створили належні умови для проживання, утримання та виховання дітей. Діти забезпечені усім необхідним відповідно до віку. Права та інтереси дітей не порушуються».

ОСОБА_1 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, не надано доказів наявності до неї подібних претензій з боку органів опіки та піклування, служб у справах дітей, органів місцевого самоврядування, правоохоронних органів тощо.

Не доведено, що поведінка дитини була викликана неправомірною поведінкою ОСОБА_1 , не є результатом його особливостей психіки, можливо, наявності психічних відхилень, перехідного віку тощо. Яким чином ОСОБА_1 у законний спосіб повинна була і могла завадити вчиненню дитиною подібних дій. Не доведено байдужого відношення до виховання дитини, до фактів його бродяжництва, не участі у його пошуках з метою повернення додому, приховування цих фактів і не інформування про це органів опіки та піклування, правоохоронних органів тощо.

Між тим відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв`язку з вищенаведеним, приходжу до висновку про недоведеність того, що вказана у протоколі подія відбулася внаслідок ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання свого сина, та взагалі не доведено сукупністю належних та допустимих доказів вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 вказаних у протоколі дій.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33-35, 252, 247, 280, 284-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в даній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя В.М. Стригуненко