Справа № 462/6466/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 січня 2023 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України (ID - картка) № НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 14.11.2022 року близько о 09 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї доньки ОСОБА_2 психологічне та фізичне домашнє насильство без завдання тілесних ушкоджень а саме шарпала, штовхала, принижувала словесно та обзивала нецензурними словами, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

У призначене судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Зважаючи на сповіщення ОСОБА_1 про розгляд адміністративних матеріалів, судом вирішено провести розгляд справи у її відсутності, що не суперечить правовим приписам ч.2 ст.268 КУпАП.

До вказаних висновків суд прийшов, зокрема виходячи і з наступного.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

З огляду на те, що особа, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки такий складався у її присутності, не вживала заходів для явки до суду, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

15.12.2022 року ОСОБА_1 подала письмові пояснення, в яких зазначила, що вона строга мама, однак любить свою доньку, підтвердила, що 14.11.2022 року «наказала, та накричала на свою доньку».

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАВ №136857 від 14.11.2022 року;

-електронним рапортом від 14.11.2022 року;

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

-формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 14.11.2022 року, згідно якої визначено низький рівень небезпеки;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 15.12.2022 року.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд відповідно до статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь вини, майновий стан,дію на території України на час вчинення адміністративного правопорушення воєнного стану, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десятинеоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 536 гривень 80 копійок судового збору.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: І.С. Мруць