ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянувши, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 12.09.2023 о 15 год.05 хв. в м. Житомирі, проспект Незалежності, 95 водій ОСОБА_1 керуючи т/з Renault Megane д.н.з. НОМЕР_2 не стежив за дорожньою обстановкою, не був уважний перед початком руху, не надав перевагу т/з ГАЗ-66 н.з. НОМЕР_3 , який буксирувався т/з Opel д.н.з. НОМЕР_4 , що рухались в попутному напрямку. В результати здійснив зіткнення з т/з ГАЗ-66 н.з. НОМЕР_3 , які отримали механінчі пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що рухався в крайній правій смузі по проспкту Незалежності в напрямвку вул. Київської. Призупинився, оскільки його смуга була зайнята припаркованим БУСом. В сусідній смзі був щільний руху т/з, а тому включив показчик повороту, пропускав т/з, бачив, що в крайній правій смузі стояли ГАЗ та Opel, при цьому не бачив, чи був буксировочний трос між німи. В цей час т/з Chevrolet, яий рухався в середній смузі, призупинився і світлом фар дав йому можливість здійснити маневр виїзду на середню смугу, що він і зробив. В в цей час, коли він вже був в середній смзі, розпочав рух OpeІ, який включив показчик повороту і почав зміщувати в його смугу руху, у зв`язку з чим він призупинився, однак на нього почав зміщуватися ГАЗ, який своїми колесами вирвав передню частину бамперу. Незважаючи на те, що він подавав звуковий сигнал водій Opel не регував. В послідуючому, з`ясувалося, що Opel тягнув на буксирі ГАЗ, який був з неробочою гальмівною системою.

В судовому засіданні опитаний ОСОБА_2 пояснив, що керував т/з Opel д.н.з. НОМЕР_4 , рухався в крайній лівій смузі в напрямку вул. Київської. Побачив, що перед ним зпинився військовий автомобіль, який об`їхав, зупинився і запропонував свою допомогу у буксировці на узбіччя, з крайної лівої в крайню праву смугу, оскільки в т/з розрядився акумулятор. Зачепив трос, який був довіжиною 2 м., включив показчик повороту вправо, переконався, що маневр виїзду є безпечним, розпочав рух і в цей час Renault, який стояв на узбччі розпочав рух, при цьому не впевнився у безпечності такого маневру. Він почав гальмувати, а т/з ГАЗ зірвав передній бампер Renault, здійснив з ним зіткнення. Зазначив, що водій Renault не впевнився в безпечності свого маневру, а тому сталося ДТП.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, свідка, думку захисника, дослідивши матеріали справи, додатков надані матеріали, а саме відеозапись з камери відеоспостереження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Відповідно звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.

У справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статті 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

Згідно з п.п.1.4, 1.5 Правил дорожнього руху України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки.

Згідно п.2.3б) водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

При кваліфікації діяння за ст. 124 КУпАП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушення правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв, того з них хто створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясування ступеня участі кожного з них у спричиненні наслідків.

При цьому, причинний зв`язок в автотранспортних правопорушеннях відрізняється тим, що він встановлюється не між водіями та наслідками, а між порушеннями правил дорожнього руху й відповідними наслідками. При цьому, виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка була учасником дорожнього руху.

Згідно п. 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху перестроюванняя та бдь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 23.2 Правил буксирування транспортних засобів здійнюється: а) із застосуванням жорсткого або гручного зчеплення. Жорстке зчеплення повинно забезпечувати відстань між транспортними засобами не біль як 4 м., гнучке - в межах 4-6 м.. Гнуче зчеплення через кожний метр позначається сигнальними щитками або прапорцями згідно з вимогами п. 30.5 цих Правил.

Згідно п. 23.10 Правил буксирування забороняєтьтся: а) якщо фактична маса буксированого транспортного засобу з несправною гальмівною системою (або її відсутності) перевищує половину фактичної маси транспортного засобу, що буксирує.

Як вбачається з дослідженого відеозапису з камери відеоспостереження по проспекту Незалежності, дорога має три смуги. В крайній правій смузі з включеним показчиком лівого повороту стоїть т/з Renault, в середній смузі щильний потік транспортних засобів, а в крайній лівій смузі стоять т/з ГАЗ та Opel. Т/з Chevrolet, яий рухався в середній смузі, призупинився і світлом фар дав сигнал т/з Renault можливість здійснити виїзд в середню смугу, водій якого і здійснив виїзд. В цей час розпочав рух т/з Opel, а саме перестроювання у середню смугу руху, з яким на буксировці розпочав рух т/з ГАЗ, який зміщуючися здійснив наїзд на т/з Renault.

У своїх поясненняз свідок ОСОБА_3 , яка керувала т/з Chevrolet д.н.з. НОМЕР_5 , підтвердила інформацію, яка зафіксована на відеозаписи, а саме, що вона зупинилася і дала змогу виїхати т/з Renault, а коли вказаний т/з вже був в середній смузі, розпочав рух т/з Opel з буксированим ним т/з ГАЗ. Також зазначила, що водій Renault і вона подавали водієві т/з Opel звукові сигнали про небезпечність його маневру, однак останній на них не реагував.

Отже, досліджені в судовому засіданні докази спростовують відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення про порушення водієм ОСОБА_1 п.10.1,10.2,12.1 Правил Дорожнього руху.

Судом також встановлено, що під час буксирування водієм ОСОБА_2 не було дотримано вимоги п.23.3,23.4,23.7, 23.10 ПДР, а водієм т/з ГАЗ не дотримано вимоги п.9.9.ПДР.

Твердження водія ОСОБА_2 , що водій ОСОБА_1 розпочав рух без включення показчика повороту спростовано відеозаписом. При цьому, водій ОСОБА_2 мав врахувати, що буксирований ним т/з має більшу вагу, ніж т/з, яким останній керував та т/з ГАЗ ма не робочу гальмівну систему.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністартивна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно с п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованих адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП., що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247,283, 284, КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. ст. 124 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.М.Костенко