КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/1298/2023 Постанова винесена суддею Єсауленко М.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Філіна Е.В. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18 січня 2023 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно з постановою суду, 06 серпня 2022 року об 11 год. 28 хв. по пр. Науки у м. Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21063», номерний знак НОМЕР_2 , і після встановлення у нього ознак наркотичного сп`яніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Філін Е.В., вважаючи постанову суду незаконною через їївинесення з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

Зокрема, зазначає, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками патрульної поліції зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а не в стані алкогольного сп`яніння, як передбачено в ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, на відео з нагрудної камери, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, неможливо встановити, що саме ОСОБА_2 керував транспортним засобом.

При цьому відеозйомка не проводилась безперервно, що є порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 №1026, та ставить під сумнів законність проведених поліцейськими процесуальних дій і позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини, пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення у випадку їх оспорювання.

Крім того, наявний у матеріалах справи відеозапис фіксує лише спілкування поліцейського із ОСОБА_1 , а також алгоритм дій по складенню протоколу про адміністративне правопорушення. Фрагменти відеозаписів, на яких відображено спілкування працівника патрульної поліції із ОСОБА_1 , є порушенням норм, передбачених вищевказаною Інструкцією, оскільки таке спілкування мало б бути зафіксовано безперервно.

Більш того зміст вказаних записів об`єктивно не підтверджує відомостей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а тому зазначений відеозапис є недопустимим доказом.

Також у матеріалах справи немає документального підтвердження правомірності зупинки транспортного засобу.

Крім того, працівниками патрульної поліції не було повідомлено ОСОБА_1 , що він має право звернутися до закладу охорони здоров`я протягом двох годин, чим грубо порушено ч. 4 ст. 266 КУпАП.

За таких обставин, вважає, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Будучи належним чином сповіщеними про день та час слухання справи, ОСОБА_1 та його захисник Філін Е.В. до суду апеляційної інстанції не з`явилися, при цьому від захисника Філіна Е.В. надійшло клопотання про те, що ОСОБА_1 та його захисник апеляційну скаргу підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити, а також просять розглядати справу за їх відсутності, тому, з огляду на положення ч.ч. 5, 6 ст. 294 КУпАП, і те, що неявка ОСОБА_1 та захисника Філіна Е.В. не перешкоджає апеляційному перегляду постанови судді місцевого суду, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозаписз нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені у судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП,підписано відповідною посадовою особою та й самим ОСОБА_1 без будь-яких зауважень, який у поясненнях лише вказав, що «пояснення надам в суді»; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.08.2022 року, відповідно до якого, водій транспортного засобу ОСОБА_1 направлявся для проходження огляду до медичної установи КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння: почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, але огляд пройдено не було, а також відеозаписі з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

При цьому факт пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, у зв`язку з наявністю у працівників поліції обґрунтованої підозри про керування ним автомобілем в стані наркотичного сп`яніння через наявність таких його ознак, що зазначені у протоколі та направленні на огляд, як - почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, та його відмови від проходження огляду на стан такого сп`яніння підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, відповідно до якого, працівниками поліції за допомогою звукового сигналу було зупинено автомобіль за порушення ПДР та під час спілкування з водієм, який повідомив, що втомлений, бо їде з роботи додому, у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння - почервоніння обличчя та виражене тремтіння пальців рук, при цьому на запитання працівника поліції, чи вживав він заборонені засоби, останній спочатку заперечував такий факт, вказуючи на те, що нічого такого не вживає, але пізніше вказав на те, що періодично курить «травку» та останній раз її курив вчора ввечері, у зв`язку з чим працівником поліції було запропоновано водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі та роз`яснено наслідки відмови від проходження такого огляду, на що водій спочатку погодився, але потім категорично відмовився від проходження огляду, вказавши на те, що «смислу немає, так як курив траву вчора вечором», у зв`язку з чим працівники поліції склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також з відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції вбачається, що після зупинки транспортного засобу з боку водійського сидіння транспортного засобу вийшов чоловік, який в подальшому працівникам поліції представився, як ОСОБА_1 , та на вимогу працівників поліції надав відповідні документи на вказаний транспортний засіб. При цьому під час спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 та оформленні стосовно нього адміністративних матеріалів, останній не заперечував факт керування саме ним транспортним засобом, що також не заперечував і пасажир, який перебував разом з ним в автомобілі, а тому доводи апеляційної скарги захисника Філіна Е.В. про те, що з відео з нагрудної камери неможливо встановити, що саме ОСОБА_2 керував транспортним засобом, не відповідають дійсності і розцінюються судом апеляційної інстанції як спосіб захисту ОСОБА_4 та його намагання ухилитися від відповідальності за вчинене.

Доводи захисника Філіна Е.В. про те, що зміст вказаних записів об`єктивно не підтверджує відомостей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а тому зазначений відеозапис є недопустимим доказом, є безпідставними, оскільки щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за керування з явними ознаками наркотичного сп`яніння і він притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.5 ПДР України, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння.

При цьому ознаки наркотичного сп`яніння, відповідно до п. 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, поліцейський визначає, виходячи з власного життєвого досвіду і суб`єктивного сприйняття. Жодним законом або підзаконним актом не передбачено обов`язковість проведення певних маніпуляцій для доказування наявності цих ознак. А обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння обумовлюється не діями поліцейського, а вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги в частині не безперервності відеозапису досліджуваних подій, - оскільки обсяг наданого суду відеозапису, на якому зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та перебіг подій за участі ОСОБА_4 , є достатнім для їх оцінки в контексті диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не свідчать про його фальсифікацію.

Твердження апелянта в апеляційній скарзі, про те, що в матеріалах справи відсутні докази правомірності зупинки транспортного засобу працівниками поліції, жодним чином не впливають на правильність постановленого рішення у межах даної справи та не доводять відсутності в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що працівниками патрульної поліції не було повідомлено ОСОБА_4 , що він має право звернутися до закладу охорони здоров`я протягом двох годин, то ч. 4 ст. 266 КУпАП не покладає на працівників поліції прямий обов`язок про необхідність повідомлення зазначених обставин.

Посилання захисника в апеляційній скарзіна те, що, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками патрульної поліції зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а не в стані алкогольного сп`яніння, як передбачено в ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими, оскільки, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За викладеним, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння, і такий висновок відповідає фактичним обставинам події та підтверджується доказами, представленими в матеріалах справи.

При цьому суд, дотримавшись вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_4 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак, апеляційна скарга захисника Філіна Е.В. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Філіна Е.В. залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.