справа № 274/2477/23
провадження №3/0274/1438/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2023 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Базюк Ю.П., за участі захисника Ковальчука А.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бердичів, яка незаміжня, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, інвалідність ІІІ групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

10.03.2023 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , ухилялася від виконання покладених на неї батьківських обов`язків по відношенню до сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не забезпечила необхідних умов виховання, внаслідок чого син заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушила вимоги ст. 150 СК України.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що сину зателефонували з невідомого номера, повідомили, що б?ють його товариша, він пішов захищати. Її син ОСОБА_3 не бив.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що 10.03.2023 він був в місті Бердичеві. До нього зателефонував товариш ОСОБА_6 та повідомив, що будуть "розборки", сказав приїхати. Коли він приїхав, то ОСОБА_6 та ОСОБА_3 боролися на землі. Він став їх розбороняти. Після того, як ОСОБА_3 став ображати його, його матір та батька, він хотів його вдарити кулаком в обличчя, але трохи промахнувся, кулак сковзнув повз обличчя і він вдарив ОСОБА_3 не сильно.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 суду пояснила, що її син прийшов додому пізніше ніж зазвичай та повідомив, що його побили. Хто саме його побив, син не знав. Від однокласників сина вона дізналася, що нанесли тілесні ушкодження її сину учень їхньої школи ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , який навчається в Бистрицькій ЗОШ. Вона з сином їздила додому до ОСОБА_6 щоб з?ясувати, що сталося, але остання лише стала їй погрожувати. З приводу нанесених тілесних ушкоджень вона возила сина в травмпункт. В травмпункті сину поставили діагноз: забій м?яких тканин голови, забій нижньої щелепи справа. Було рекомендовано звернутися до невролога та стоматолога. В Обласному стоматологічному медичному об?єднанні сину діагностували відкритий перелом нижньої щелепи. Сина було прооперовано. Протягом місяця син харчувався через трубочку.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 повідомив, що ОСОБА_2 його вдарив з правої сторони в щелепу з розмаху та всієї сили. Від нанесеного удару в нього закрутилася голова і були "пікселі" в очах. За що хлопці так з ним вчинили, він не знає. ОСОБА_2 він раніше не знав.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , пояснили, що вони були очевидцями того, як ОСОБА_6 , ОСОБА_2 наносили тілесні ушкодження ОСОБА_3 . Свідки суду повідомили, що спочатку ОСОБА_3 тілесні ушкодження наносив ОСОБА_6 , а після того, як їх розборонили, прийшов ОСОБА_2 , який безпричинно з значним прикладанням сили 1-2 рази вдарив ОСОБА_3 в щелепу. Вказали, що удар міг бути нанесений і в праву частину обличчя. Після цього ОСОБА_3 став втікати, а ОСОБА_2 його наздоганяти. Наздогнав він ОСОБА_3 біля магазину "Продукти 24", там бійки не було. Після бійки ОСОБА_3 тримався за щелепу, казав, що йому боляче та важкого розмовляти.

Захисник просив провадження в справ закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_2 не міг нанести тілесних ушкоджень з правої сторони в те, місце, що вказано в експертизі. Незрозуміло також чому, ОСОБА_3 звернувся за медичною допомогою через декілька днів після бійки.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, думку захисника дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені СК України, Законом України "Про охорону дитинства".

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані; виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною першою ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону (ч. 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства").

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 16 своєї постанови від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 07.04.2023; копією рапорту чергового Бердичівського РВП від 10.03.2023, зі змісту якого вбачається, що 10.03.2023 о 18:00 отримано повідомлення лікаря з травмпункту ЦМЛ м. Бердичева та зареєстровано ЄО за № 3510 від 10.03.2023 про надання медичної допомоги ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якого забій м?яких тканин голови; копією рапорта чергового Бердичівського РВП від 13.03.2023, зі змісту якого вбачається, що 13.03.2023 на службу 102 надійшло повідомлення ОСОБА_20 та зареєстровано в ЄО за № 3633 від 13.03.2023 про те, що в п?ятницю учні школи нанесли тілесні ушкодження в область голови сину ОСОБА_6 13 років; копією протоколу прийняття заяви ОСОБА_20 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.03.2023; рапортом ст. інспектора сектору ЮП відділу превенції Бердичівського РВП ГУ НП в Житомирській області ст. лейтенанта Ярандіна Д. від 06.04.2023; копіями довідок з травмпункту КНП "Бердичівська міська лікарня", Обласного стоматологічного медичного об?єднання; копією виписки з медичної карти ОСОБА_3 ; копією акта судово - медичного обстеження від 21.03.2023 № 99, відповідно до якого у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи справа, крововиливу на обличчі. Виявлені тілесні ушкодження відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як таке, що не є небезпечним для життя, але призвело до тривалого розладу здоров?я та утворилися від дії тупих твердих предметів. Спричинення ушкоджень не виключається можливим у час, вказаних в направленні. У потерпілого виявлено як мінімум одне місце прикладання сили; копією письмових пояснень ОСОБА_20 ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про обставини вчинення правопорушення; довідкою Бердичівського РВП ГУ НП в Житомирській області від 10.03.2023 про відсутність даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю у зв?язку з цим внесення відповідної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань; довідкою про результати розгляду повідомлень від 07.03.2023; поясненнями ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 даними в судовому засіданні.

При вирішенні питання про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , суд виходить з того, що в даному випадку наявні ознаки більш тяжкого адміністративного правопорушення, а саме ч.4 ст. 184 КУпАП (вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність). Поряд з цим, суд позбавлений можливості самостійно змінювати кваліфікацію дій особи на більш тяжку, а тому приймає рішення в межах висувного обвинувачення.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП - ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітніх дітей.

Обставин, що пом`якшують, обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого порушення, наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, особу винної, яка незаміжня, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, інвалідність ІІІ групи, ступінь вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом?якшують, обтяжують відповідальність та накладає на неї стягнення у виді штрафу.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, в розмірі, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (у 2023 році - 2684 грн)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 24, 245, 251, 280, 283, 284, 304 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п?ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п?ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 536 грн 80 коп.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк 15 днів, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю.П. Базюк