ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 678/1378/23

Провадження № 33/4820/606/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому за участю секретаря Антала Є.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Бригиди В.В.,апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , працюючого менеджером у ТОВ «Лагріна», раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

За постановою суду 19.09.2023 року о 00 год. 31 хв. на автодорозі О231004 «Летичів-Шпичинці» 03 км. +100 м, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Хюндай Соната», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому Законом порядку на місці зупинки зі згоди водія за допомогою приладу алкотестеру «Драгер Алкотест 6820» тест №84 від 19.09.2023 року, результат тесту 1,83% проміле алкоголю в крові. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а) ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2023 року скасувати, та справу закрити у зв`язку з недоведеністю його вини та відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Свої вимоги аргументує тим, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Суд не повністю з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розглядові, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню, а адміністративна справа закриттю.

Вказує, що Летичівський районний суд при розгляді адміністративної справи допустив порушення його права на справедливий суд: його права давати пояснення суду, особистого виступу в суді на захист своїх інтересів, а також порушення права на захист мати захисника при розгляді справи, що призвело до неповноти судового розгляду.

Стверджує, що в порушення вимог ст.268 та 277-2 КУпАП судові повістки йому не надходили і жодного разу не були вручені за три доби до дня розгляду справи в суді.

Наголошує на тому, що він звертався до працівників судової охорони Летичівського районного суду, 2 та 03 жовтня 2023 року, які йому повідомили, що його справа відповідно до списків не розглядається у ці дні. Отримавши відповідь від працівників судової охорони, він звернувся до закладу охорони здоров`я м. Хмельницькому для отримання медичної допомоги у зв`язку із погіршенням стану здоров`я. Тому розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 призвело до порушення його права на захист, оскільки позбавило можливості дати суду пояснення з приводу занесених до протоколу про адміністративне правопорушення відомостей, а в подальшому призвело до неповноти судового розгляду.

Стверджує і про те апелянт, що в порушення ст.285 ч.1 КУпАп копія постанови судді від 03.10.2023 станом на 13.10.23 р. не була йому направлена .

Наголошує, що в постанові суду неправильно вказано домашню адресу ОСОБА_1 , що є підтвердженням того факту, що він не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду адміністративної справи, а також неправильно вказано його місце роботи.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складено в порушення вимог ст.256 ч.1 КУпАП та вимогам Інструкції, а саме відсутня графа чи притягалася особа до адміністративної відповідальності, роз`яснення положень ст.ст.55, 56, 59 Конституції України, а також про вручення другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, як звертає увагу ОСОБА_1 працівники поліції не надали суду будь-яких доказів керування транспортним засобом, такі докази відсутні в матеріалах справи і суд їх не досліджував, не допитав працівників поліції, які складали адміністративні матеріали.

Вказує, що 19.09.2023 на автодорозі О-2310-04 на 03 км +100 м будь-яким транспортним засобом не керував, тому його безпідставно було притягнуто до відповідальності.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги просили її задовольнити з підстав, викладених у ній.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 19.09.2023 року транспортним засобом марки «Хюндай Соната», д.н.з. НОМЕР_1 не керував, за кермом знаходився чоловік сестри ОСОБА_2 , який потім пішов та залишив його одного біля автомобіля. Тому вважає, що працівники поліції безпідставно склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП.

Мотиви суду

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №405585 від 19.09.2023 року, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 19.09.2023 року о 00 год. 31 хв. на автодорозі О231004 «Летичів-Шпичинці» 03 км. +100 м, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Хюндай Соната», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому Законом порядку на місці зупинки зі згоди водія за допомогою приладу алкотестеру «Драгер Алкотест 6820» тест №84 від 19.09.2023 року, результат тесту 1,83% проміле алкоголю в крові. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі водій відмовився, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а) ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння(а.с. 1);

- роздруківки результату тестування «DRAGER Alkotest 6810», результат тестування - 1,83 ‰ (а.с.3);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя (а.с.5);

- розписки про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу від 19.09.2023 року з власноручним підписом ОСОБА_1 (а.с.6);

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 19.09.2023 року (а.с.4);

- відеозаписів із нагрудних камер поліцейських, що додані на диску до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №405585 від 19.09.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest на місці зупинки транспортного засобу (а.с. 8).

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

За результатами апеляційного перегляду провадження суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, є надуманими, і спростовуються наведеними доказами.

Апеляційний суд вважає, що твердження захисту про те, що ОСОБА_1 не було повідомлено про час та місце розгляду провадження та судом було порушено вимоги ст. 268 КУпАП не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду провадження, оскільки вони спростовуються наявними у справі доказами. Виходячи зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було повідомлено під власноручний підпис про те, що розгляд провадження відбудеться 03.10.23 року об 10 годині в Летичівському райсуді Хмельницької області. З наведених підстав апеляційний суд вважає, що судом не були порушені вимоги ст. 268 КУпАП та справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 була розглянута у його відсутності, оскільки він був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.

Крім того, для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду. Дана позиція повністю узгоджується з усталеною практикою ЄСПЛ та ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р., які суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Зокрема, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Що стосується тверджень ОСОБА_1 про те, що він звертався до працівників судової охорони Летичівського районного суду, 02 та 03 жовтня 2023 року вранці, які йому повідомили, що його справа відповідно до списків не розглядається у ці дні, нічим не підтверджені, а тому апеляційний суд не бере їх до уваги.

Твердження про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом марки «Хюндай Соната», д.н.з. НОМЕР_1 , апеляційний суд відкидає, оскільки вони спростовуються відеозаписами, долученими до матеріалів провадження. з яких вбачається рух вказаного транспортного засобу.

Твердження ОСОБА_1 з приводу того, що за кермом автомобілю перебував не він, а чоловік сестри ОСОБА_2 , спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, доданного до протоколу, з якого вбачається, що 19.09.2023 р. автомобіль марки «Хюндай Соната», д.н.з. НОМЕР_1 здійснював рух, був зупинений працівниками поліції, крім ОСОБА_1 з працівниками поліції ніхто не розмовляв, інших осіб біля автомобіля не було, ставити під сумнів відеозапис з нагрудної камери працівника поліції у апеляційного суду підстав немає. Пояснення ОСОБА_1 в яких він заперечує керування ним транспортним засобом суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

З матеріалів провадження також вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат - 1,83 ‰, з чим він погодився. Тому працівники поліції обґрунтовано, з дорежанням вимог закону склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП через порушення п.2.9 а ПДР України.

З відеозапису, вбачається, що він містить необхідну інформацію щодо обставин, які підлягають встановленню, зокрема, фактичні дані, які вказують на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, мав ознаки алкогольного сп`яніння та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не допитав працівників поліції, які складали матеріали, оскільки участь поліцейських у даних справах можлива лише в разі набуття ними процесуального статусу свідка (ст. 272 КУпАП), для чого судом повинно бути винесено відповідне рішення на підставі клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, законного представника чи представника або потерпілого про виклик та допит в якості свідка певного співробітника поліції. Окрім цього, апеляційний суд виходить з того, що свідчення посадових осіб, причетних до складання протоколів про адміністративне правопорушення щодо громадян суд не може вважати належними та допустимими доказами у таких провадженнях.

Апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений в порядку ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться на відеозаписах. Порушень вимог ст.256 КУпАП не встановлено, а відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі обставин, судом не встановлено. Виходячи з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був повідомлений про його права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України

Щодо порушення права ОСОБА_1 на захист та порушення ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, апеляційний суд вважає, що його не було порушено, оскільки ОСОБА_1 будучі обізнаним про час та місце розгляду провадження в суді, з часу зафіксованих подій 19.08.23 року не був позбавлений можливості скористатися правовою допомогою, але цього не зробив. Врешті отримавши судове рішення, обрав за власним вибором захисника, скористався правом на апеляційний перегляд провадження за участю професійного захисника, в апеляційному суді будучі повідомленим апеляційним судом про свої права, у відповідності до положень ст. 268 КУпАП надавав пояснення та заперечував проти висунутого обвинувачення. Отже апеляційний суд вважає, що за таких обставин право ОСОБА_1 на захист порушено не було.

Всі доводи захисту, наведені на заперечення провини у вчиненні правопорушення за ст. 130 КупАП були предметом вивчення, наведеним у постанові суду, тому підстав вважати, що судом були порушені вимоги ст. 268 КУпАП не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б не були предметом дослідження в суді першої інстанції, або порушень судом вимог матеріального або процесуального закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАПу виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною, набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя: