Справа № 736/794/22 Головуючий у 1 інстанції Пархомчук Т. В.
Провадження № 33/4823/12/23
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю захисника адвоката Фесюка М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Фесюка М.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Корюківського районного суду Чернігівської області від 27 вересня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , працюючий снайпером в ЗСУ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 496,20 грн.

Як встановив суд, 18 липня 2022 року, о 17 год. 13 хв. в м. Корюківка, по вул. Шевченка, ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не чітка млява мова, хитка хода. Від проходження огляду на факт вживання спиртних напоїв у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись із рішенням суду, захисник адвокат Фесюк М.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова винесена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що місцевий суд в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , що призвело до порушення права особи на захист, а також позбавило можливості надати свої пояснення з приводу викладених у протоколі фактичних обставин, і як наслідок до неповноти судового розгляду. Посилається на те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, огляд проведено за відсутності двох свідків, а у самому направленні водія на огляд не зазначено дату та час.

Окрім цього, просив суд поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки його підзахисний не був присутній у судовому засіданні, оскільки проходить військову службу в лавах ЗСУ та безпосередньо перебуває в зоні проведення бойових дій.

В судовому засіданні апеляційного суду захист окрім викладених доводів апеляційної скарги акцентував увагу на розбіжності у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові місцевого суду, а саме в частині дати вчинення адміністративного правопорушення. Також, вказував, що у постанові місцевого суду зазначено, що своїми діями ОСОБА_2 порушив відповідний пункт ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, тоді як прізвище його підзахисного саме ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст.289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, з огляду на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за можливе поновити апелянту строк на звернення до суду.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №025732 від 28.07.2022, ОСОБА_1 28 липня 2022 року, о 17 год. 13 хв. в м. Корюківка, по вул. Шевченка, керував автомобілем марки ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не чітка млява мова, хитка хода. Від проходження огляду на факт вживання спиртних напоїв у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.3).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Як слідує із переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського (а.с.7), працівниками поліції, за порушення правил дорожнього руху, був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . В подальшому при спілкуванні з водієм працівники поліції виявили у нього явні ознаки алкогольного сп`яніння, останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, останній погодився. Проте, ОСОБА_1 своїми діями намагався уникнути огляду, що вірно розцінено працівниками поліції як відмова від проведення огляду.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним судом не встановлено порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, до того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Доводи апелянта про те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, є непереконливими, оскільки вказаний відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному повноважною на те особою і підстави піддавати сумніву зміст даного відеозапису відсутні.

Більш того, у силу положень ст. 266 КУпАП, за умови фіксації поліцейським огляду на стан сп`яніння або відмови від проходження такого огляду технічними засобами відеозапису участь двох свідків є необов`язковою, а тому посилання захисту про те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено за відсутності двох свідків, що є порушенням Інструкції є безпідставними.

Твердження апелянта, про те, що у направленні водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану сп`яніння не зазначено дату та час, висновків суду першої інстанції про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Посилання апелянта на порушення прав ОСОБА_1 , через розгляд справи у відсутності останнього, не знайшло свого об`єктивного підтвердження, так як статтею 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проте стаття 130 КУпАП до цього переліку не входить.

Крім того, відповідно до рекомендованого поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, наявного в матеріалах справи, ОСОБА_1 його не отримував. Місцевим судом неодноразово відкладалось слухання справи, будь-яких заяв чи клопотань про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 на адресу суду не надходило.

Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки судом були вчинені всі необхідні дії для сповіщення ОСОБА_1 про розгляд справи, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання його підзахисним уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Разом з тим, за результатами розгляду справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне рекомендувати суду першої інстанції виправити описку в вступній частині постанови щодо ОСОБА_1 , а саме виправити дату вчинення адміністративного правопорушення із 18 липня 2022 року на 28 липня 2022 року та прізвище особи, що притягується до адміністративної на ОСОБА_1 .

Вказана описка, на думку апеляційного суду, може бути наслідком помилки при друкуванні тексту оскаржуваної постанови, проте не може бути підставою для скасування постанови, оскільки може бути виправлена судом шляхом винесення відповідного процесуального рішення.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику адвокату Фесюку М.І. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Корюківського районного суду Чернігівської області від 27 вересня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Фесюка М.І. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Корюківського районного суду Чернігівської області від 27 вересня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач