Справа №: 486/673/22 Провадження № 3-зв/486/2/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

Суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Волкова О.І., розглянувши заяву потерпілої ОСОБА_1 (справа № 486/673/22, провадження № 3-зв/486/2/2023) про відвід судді Савіна Олександра Івановича у справі про адімінстративне правопорушення за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

16.01.2023 до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшла заява потерпілої ОСОБА_1 про відвід судді Савіна О.І. у справі № 486/673/22 про адімінстративне правопорушення за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_2 .
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2023 визначено головуючою суддю Волкову О.І.
Разом з тим, 17.01.2023 суддя Савін О.І. постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Савіна О.І. у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за 173 КУпАП (а.с. 8-9).
Норми КУпАП не передбачено права відводу чи самовідводу у матеріалах про адміністративні правопорушення, проте Україна підписавши та ратифікувавши Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, повністю визнала на своїй території дію Конвенції, згідно п. 1 ст. 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід врахувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. (Рішення у справі «Фей проти Австрії» і рішення «Ветштайн проти Швейцарії»). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про небезсторонність суду (Рішення у справі «Пуллар проти Сполученного Королівства»).
Кодекс України про адміністративні правопорушення не регламентує питання самовідводу та відводу.
Проте, задля подолання прогалин у національному законодавстві, для забезпечення процесуальними гарантіями дії принципу всебічності, повноти й об`єктивності, дотримуючись верховенства права, принципу законності в даному випадку слід застосувати аналогію права, що визначено ст. 80 КПК України.
В заяві про відвід судді Савіна О.І. потерпіла ОСОБА_1 посилається на ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначає, що судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений. Обгрунтовує заяву тим, що вона, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та суддя Савін О.І. входили в Добровольче формування Южноукраїнської міської територіальної громади № 1. Пояснила, що вона 12.08.2022 написала рапорт на ім`я командира ДФ ЮМТГ № 1 ОСОБА_3 про некоректну та зухвалу поведінку голови Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_4 у приміщення штабу у присутності її та ще декількох добровольців. У зв`язку з цим добровольці були змушені звернутись з колективним зверненням щодо недопущення призначення добровольця ОСОБА_4 на посаду заступника командира ДФ ЮМТГ № 1 по роботі з особовим складом з питань психологічного забезпечення, яке підписали більшість добровольців. 08.11.2022 суддя Савін О.І. написав заяву про те, що він "припиняє дію контракту добровольця від 02.06.2022 у зв`язку з повною нездатністю командира ДФ ЮМТГ № 1 та його команди, тобто штабу, здійснювати керівні функції...", що свідчить про його неупереджене ставлення до потерпілої ОСОБА_1 08.11.2022 контракт добровольця ОСОБА_4 , який є головою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області, було припинено. Вона, як громадянка України, змушена виборювати право на чесний справедливий суд, що гарантоване Конституцією України. Пояснила, що відчуває до себе ставлення як до обвинуваченої, хоча у справі є потерпілою, про що змушена окремо звернутись до ВККС України.
Розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_4 призначався двічі: 31.01.2023 та 06.02.2023.
У судове засідання 31.01.2023 учасники справи не з`явились, хоча про час, дату та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
У судове засідання 06.02.2023 на розгляд заяви про відвід судді Савіна О.І. особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 жодного разу не з`явився, хоча про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Потерпіла ОСОБА_1 в судове засідання 06.02.2023 не з`явилася, направила до суду заяву, в якій заяву про відвід судді підтримала в повному обсязі, просила розглянути заяву без її участі.
Суддя Савін О.І. в судове засідання 06.02.2023 не з`явився, будь-яких пояснень з приводу заявленого йому відводу суду не надав. Надіслав постанову від 17.01.2023, якою відмовив у задоволенні йому відводу.
Ознайомившись із заявою потерпілої ОСОБА_1 про відвід судді Савіну О.І. у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП, суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Волкова О.І. заявляє самовідвід.
Підставами для самовідводу є те, що суддею Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Волковою О.І. заявлено самовідвід у кримінальній справі № 1-3/2011 року у зв`язку з тим, що внаслідок розгляду кримінальної справа під головуванням судді Волкової О.І. із жовтня 2009 року по січень 2011 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у скоєні злочинів передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_8 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358 КК України, головуюча-суддя увесь цей час перебувала у зоні конфліктів, зіткнення протилежних інтересів. З даного приводу зверталася до Ради Суддів України, щодо її захисту та захисту її неповнолітньої дитини.
Підсудна ОСОБА_8 та інші підсудні у кримінальній справі №1-3/2011 року 17.01.2011 року заявляли відвід головуючій, у зв`язку з тим, що у них виникли сумніви щодо неупередженості головуючого через її звернення до Ради Суддів України та прийняттям Рішення Ради Суддів України від 22.10.2010 року щодо захисту судді.
17.01.2011 головуючою суддею Волковою О.І. у кримінальній справі №1-3/2011 року було заявлено самовідвід.
17.01.2011 колегією суддів по кримінальній справі №1-3/2011 було задоволено клопотання підсудних та їх захисників про відвід головуючій судді Волковій О.І. у цій справі.
Крім того, суддя Волкова О.І. не зможе розглянути заяву про відвід головуючого судді Савіна О.І., який заявлений потерпілої ОСОБА_1 , через те, що в Заводському районному судді м. Миколаєва слідчим суддею розглядається скарга судді Волкової О.І. на постанову про закриття кримінального провадження № 0000132, яке внесено до ЄРДР від 18.05.2017 за статтями 375, 376 КК України за фактом видачі не в законний спосіб та без правових на те підстав головою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_4 персональних даних судді Волкової О.І.

Суддею Волковою О.І. неодноразово повідомлялося про тиск з боку голови Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_4 . До того ж, адміністрація Южноукраїнського міського суду Миколаївської області, головою якого є суддя Савін О.І., протягом 2020-2022 років свідомо та навмисно перешкоджала у відправленні правосуддя, а саме: не забезпечували суддю секретарем судового засідання.

Суд зазначає, що прийняття об`єктивного рішення щодо відводу судді Савіна О.І., заявлений потерпілою ОСОБА_1 , є неможливе через те, що участь у справі судді Волкової О.І. є прямим порушенням п. 4 ст. 75 КПК України.

Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.
Наявність безсторонності визначається за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.
За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.
Відповідно до об`єктивності критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Суддя при розгляді справи дотримується принципу верховенства права та з огляду на розумні строки розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, як на елемент права, права на справедливий судовий розгляд, та вважає доцільним заявити самовідвід.
З урахуванням судової практики процесуальне рішення про самовідвід не повинно переглядатися іншим суддею, так як це призводить до конфліктів між суддями. Суддя місцевого суду не може бути судом у справі свого колеги щодо обґрунтованості ним заявленого собі самовідводу, так як це суперечить міжнародним стандартам та Закону України "Про судоустрій і статус суддів". З огляду на це, на глибоке переконання суду, правова оцінка щодо заявленого самовідводу суддею місцевого суду може надаватися виключно судами вищих інстанцій під час перегляду рішення.
Суддя несе власну персональну відповідальність за своє процесуальне рішення щодо самовідводу і не має необхідності усилювати це рішення, рішенням іншого судді. Так як така практика призводить до негативних наслідків, а саме конфліктів між суддями судів перших інстанцій, призводить до зловживання процесуальним правом та даремно витраченого процесуального часу, негативно впливає на розумні строки розгляду справи. Різна правова позиція суддів призводить не до єдності судової практики, а до її різноманітності, що є неприпустимим.
Суд виходить із вимог статті 369 КПК України, практики національних судів, міжнародної практики з принципу верховенства права, вважає, що будь-яке процесуальне рішення судді або слідчого судді в кримінальному провадженні повинно бути оформлено процесуальним документом, а в даному випадку, саме ухвалою судді. Текст статей 80, 81, 82 КПК України свідчить про неоднаковий підхід законодавця щодо зазначення у вказаних нормах порядку подачі заяви про самовідвід судді.
Згідно з ч. 1 ст. 80 КПК України, суддя за наявності підстав, передбаченими статтями 75-79 КПК України, зобов`язаний заявити самовідвід.
Як свідчить текст ч. 1 ст. 81 КПК України, законодавець після слова "відводу" не зазначає слово "самовідвід". Тому, за змістом ст. 81 КПК України вказує на процедуру розгляду саме відводу, а не самовідводу.
Положенням КПК України механізм правового регулювання самовідводу суддів чітко не встановлено, як і порядок його вирішення.
КПК України не передбачає (принаймні жодного разу не згадує своїми нормами) такого процесуального документу, як "заява про самовідвід". Питання самовідводу є правовим наслідком доброчесності та особистого сумління судді, який зважив всі факти та обставини, які дозволяють чи не дозволяють об`єктивно та неупереджено розглянути справу, урахував всі обставини та прийняв рішення, виходячи із власного переконання. Суддя несе персональну відповідальність за рішення щодо взятого самовідводу.
З урахуванням судової практики процесуальне рішення про самовідвід не повинно переглядатися іншим суддею, так як це призводить до конфліктів між суддями. Суддя місцевого суду не може бути судом у справі свого колеги щодо обґрунтованості ним заявленого собі самовідводу, так як це суперечить міжнародним стандартам та закону України "Про судоустрій і статус суддів". З огляду на це, на глибоке переконання суду, правова оцінка щодо заявленого самовідводу суддею місцевого суду може надаватися при перегляді судового рішення вищим судом.
Стаття 129 Конституції України визначає, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.
Гарантії незалежності суддів, а також відповідальність за втручання у здійснення правосуддя та вплив на суд або суддів у будь-який спосіб закріплюється в Законі України "Про судоустрій і статус суддів".
Із системного аналізу наведених норм слідує, що незалежність є основною передумовою їх об`єктивності та неупередженості у зв`язку з чим будь-який вплив на суддю у тому числі з боку інших суддів є неприпустимим.
Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.
Згідно з пунктом 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановлені судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана. П. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів передбачає, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Тому з метою дотримання положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням практики ЄСПЛ, яка є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно дост. 9 Конституції України, ст.ст.1,8 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини, забезпечення об`єктивності, неупередженості та з метою справедливого розгляду кримінального провадження, суддя вважає за доцільне відвестися від розгляду справи.
З метою виключення у неї сумніву щодо можливого необ`єктивного розгляду заяви під головуванням судді Волкової О.І., виключення підстав та мотивів для сумніву у безсторонності, суддя вважає за доцільне задовольнити самовідвід.
Суддя проаналізувала, обдумала, оцінила варіанти, визначила наслідки розгляду заяви про відвід судді Савіна О.І., який заявлений потерпілою ОСОБА_1 ; під її головуванням, із застосуванням тесту на підзвітність суспільному контролю на незалежний суд і заявила самовідвід з власної ініціативи.
З огляду на те, вважає, що сторони у справі мають право знати, чому справу передано іншому судді. Це право допомагає уникнути свавільного перерозподілу.
Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою ЄСПЛ, статтями 35, 75, 369 КПК України,, ст. 283 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити заявлений самовідвід судді Волкової О.І. від розгляду заяви потерпілої ОСОБА_1 (справа № 486/673/22, провадження № 3-зв/486/2/2023) про відвід судді Савіна Олександра Івановича у справі про адімінстративне правопорушення за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_2 .
Заяву потерпілої ОСОБА_1 (справа № 486/673/22, провадження № 3-зв/486/2/2023) про відвід судді Савіна Олександра Івановича у справі про адімінстративне правопорушення за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_2 повернути до секретаріату суду для проведення автоматизованого розподілу судових справ між суддями.
Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олена ВОЛКОВА