Провадження № 3/592/2174/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Шияновська Т.В., з участю ОСОБА_1 особи, яка пригятається до адміністративної відповідальності, розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №264212, ОСОБА_1 06.07.2023 о 22:24 в м. Суми по вул. Баранівська, буд. 13, керував т/з Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатор Alcotest Drager 6820, результат тесту позитивний 2,49 проміле; з результатом тесту згоден. Дії водія кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, як порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Захисник Скородєд С.І. у судовому засіданні 02.11.2023 просив закрити провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, обґрунтовуючи це тим, що інкриміноване ОСОБА_1 керування т/з в стані алкогольного сп`яніння 06.07.2023 о 22:24 було спровоковане поліцейськими, які надали ОСОБА_1 вказівку прибрати автомобіль.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав, підтримав доводи захисника та пояснив, що автомобілем того дня не керував, приїхали на ньому до магазину разом з ОСОБА_2 , який зупинив автомобіль близько до бордюру; через технічні особливості ввімкнути задню передачу останній не зміг, тому за кермо сів ОСОБА_1 . В цей час під`їхали працівники поліції, ОСОБА_3 залишив місце події. Працівники поліції надали йому вказівку перепаркувати автомобіль. Після чого йому запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився. Наголошує, що не збирався нікуди їхати і не їхав, оскільки розумів, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення від 06.07.2023 долучено та до суду направлено такі докази: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат проведеного з використанням спеціального технічного засобу приладу «Drager» тесту №1068, інформаційну довідку, відеозаписи.

Аналізуючи та оцінюючи усі надані зазначені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із наступного.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з п.2.9.а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 06.07.2023 о 22:24 ОСОБА_1 керував т/з, разом з тим з долученого відеозапису вбачається, що він починається о 22:21:31, зображення відсутнє, о 22:21:58 поліцейський каже: «Не спіши, що він так стоїть оце». Після чого о 22:22:13 чутно «Добрий вечір, а що це за зупинка». О 22:23:24 поліцейський бере до рук камеру, розпочинається фіксація, видно автомобіль Daewoo, поблизу якого стоїть інший поліцейський, який дає команду водію завести автомобіль і той рухається заднім ходом, далі слідує вказівка поліцейського заглушити машину і надати документи.

Таким чином, з відео вбачається, що на момент ввімкнення запису т/з перебував в нерухомому стані, за кермом дійсно був ОСОБА_1 , який за вказівкою працівника поліції о 22:24 (час вчинення інкримінованого правопорушення) розпочав рух заднім ходом. Доказів керування ОСОБА_1 автомобілем до пред`явлення йому працівником поліції вимоги прибрати автомобіль до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено.

Будь-яких інших доказів на спростування доводів сторони захисту матеріали справи не містять. В судове засідання за викликом працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, для надання пояснень не з`явився.

КУпАП не містить визначення поняття провокація, як і в цілому національне законодавство, натомість Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зробив дефініцію такого поняття та критерії для розмежування законних дій співробітників поліції від провокації до вчинення злочину.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів є ряд критеріїв.

Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним критерієм - наявність у суду можливостей перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням вимог рівності та змагальності сторін.

Підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений (рішення у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

Під пасивною поведінкою ЄСПЛ розуміє відсутність будь-яких активних дій, які б спонукали потенційного підозрюваного вчинити злочин.

Таким чином, у разі виявлення за матеріалами кримінального провадження ознак, притаманних провокації злочину правоохоронними органами, суд у судовому засіданні має це перевірити шляхом дослідження відповідних обставин і лише після цього зробити висновок щодо наявності (відсутності) такого факту і, як наслідок, щодо належності, допустимості й достатності доказів у справі для прийняття відповідного процесуального рішення.

При визначенні того, чи обмежилися співробітники правоохоронних органів переважно пасивним встановленням обставин можливого скоєння злочину, ЄСПЛ розглядає два фактори:

- наявність підстав для проведення відповідних заходів;

- роль співробітників правоохоронних органів в скоєнні злочину.

В даному випадку дії патрульних поліцейських, які, перебуваючи поблизу ОСОБА_1 та вочевидь виявивши у нього ознаки алкогольного сп`яніння, пропонували переставити т/з в інше місце, були спрямовані не на запобігання вчиненню адміністративного правопорушення, як того вимагають положення ЗУ «Про Національну поліцію», а навпаки на провокацію скоєння останнім адміністративного правопорушення з метою складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, працівниками поліції при проведенні огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння і складанні протоколу відносно ОСОБА_1 допущено істотні порушення вимог ст.266 КУпАП, а тому такий огляд в силу положень ч.5 вказаної статті вважається недійсним.

Наявні в матеріалах інші докази є недостатніми для прийняття рішення про вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому судом враховуються положення ст.62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 283, 284, 285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Шияновська