Справа № 727/1089/23
Провадження № 3/727/563/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Літвінова О.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: в АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИЛА:

1. Зміст наданих до суду протоколів, позиції учасників справи

1.1. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 386976 від 29.01.2023 року, 28 січня 2023 року о 23 годині 54 хвилин в м. Чернівці по вул. Воробкевича 31 б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «БМВ», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку та застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510. Результат 2.01 проміле, тест №397, чим порушив п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху,статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно законодавства України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкцією якої передбачено відповідальність зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

1.2. ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 09.02.2023 року, 16.02.2023 року, не з`явився, про час, місце та дату слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, наявні в матеріалах справи, втім, причини неявки суду не повідомив, заяв про слухання справи у його відсутність чи відкладення слухання справи до суду не надав.

До канцелярії суду від адвоката Логінової М.Д. надійшло заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначала, що вважає, що протокол про адміністративне правопорушення про адміністративне правопорушення серії ААД № 386976 від 29.01.2023 не відповідає сутності справи, та такий що складений з порушенням вимог діючого законодавства та порушення чинного законодавство щодо процедури проходження медичного огляду на стан сп`яніння так як ОСОБА_1 не погодився з тестами медичного огляду на місці зупинки т/з та його в подальшому не було направлено пройти медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога.

Отже, за вказаних обставин, було грубо порушено процедуру проходження огляду на стан сп`яніння та результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не відповідають дійсності.

При порушенні процедури проведення огляду на стан сп яншня, її результати є недійсними та свідчить про недоведеність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином, зважаючи, на відсутність належних доказів, які б підтверджували наявність вини ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, враховуючи те, що обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях та всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, слід визнати, що протокол про адміністративне правопорушення необгрунтовано достатніми доказами, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вшценаведеного, вважає, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП, не доведено належними доказами.

Просили суд, справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити з підстав, передбачених в п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

2.Релевантні джерела права

2.1. Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

2.2. Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно законодавства України.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

2.3. Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

2.4. Частина 2 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

3. Опис обставин, установлених під час розгляду справи, та оцінка аргументів учасників

3.1. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 386976 від 29.01.2023 року, 28 січня 2023 року о 23 годині 54 хвилин в м. Чернівці по вул. Воробкевича 31 б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «БМВ», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку та застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510. Результат 2.01 проміле, тест №397, чим порушив п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) №476945, №476051, 476563 використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, що був досліджений у судовому засіданні, який містить фіксацію обставин виявлення 29.01.2023 працівниками поліції адміністративного правопорушення та складення щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, з дослідженого судом відео інспектор представився ОСОБА_1 , назвав причину зупинки.

Твердження ОСОБА_1 щодо безпідставного звинувачення у керуванні транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння, спростовуються актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 29.01.2023, наявним в матеріалах адміністративної справи, та відео, де інспектор назвав ознаки алкогольного сп`яніння.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 386976 від 29.01.2023 року ОСОБА_1 були роз`ясненні його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, якими останній не скористався.

Також ОСОБА_1 оголошено результати огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на приладі «Drager Alcotest 7510» від 29.01.2023 р. та встановлено результат огляду на стан сп`яніння - 2,01 % проміле, з результатами яких ОСОБА_3 погодився та відмовився проїхати в медичний заклад до лікаря нарколога для проходження подальшого тестування на стан сп`яніння .

В сукупності з іншими доказами, вина ОСОБА_1 підтверджується тестом №397 Drager Alcotest 7510, постановою серії ЕАР №6471181 від 28.01.2023 р.

Що стосується інших посилань ОСОБА_1 , то вони носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент, викладений в клопотанні про закриття провадження у справі.

При цьому суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 58 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд уважає, що в діях ОСОБА_1 , вбачається порушення Правил дорожнього руху України, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.9 а ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

4. Накладення стягнення та вирішення інших процесуальних питань

4.1. Суд ураховує особу ОСОБА_1 , а саме те, що останній згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №6471181 від 28.01.2023 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, тобто водій керуючит/з не подав сигнал світловимпоказчиком повороту під час перестроювання між смугами руху чим порушив.9.2. б ПДР.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, маючи при собі посвідчення водія серії НОМЕР_2 , тобто він є водієм в розумінні роз`яснень, які містяться в п. 1.10. ПДР України.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню вини ОСОБА_1 характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд уважає, що ОСОБА_1 з урахуванням безальтернативності покарання слід призначити стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

4.2. На підставі ст. 40-1 КУпАП на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись статтями 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 40-1, 130, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь Чернівецької ГУК Чернівецька ТТ (отримувач коштів Чернівецька ГУК Чернівецька ТТ 22030101, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/р UA0024405, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу судовий збір Шевченківський районний суд м. Чернівці) у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена Чернівецького апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя ЛІтвінова О.Г.