Справа№938/621/23
Провадження № 3/938/346/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Верховинського відділення поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, згідно даних протоколу, місце проживання: АДРЕСА_1 , непраюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

в с т а н о в и в :

що ОСОБА_1 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, повторно протягом року, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, при таких обставинах.

09.08.2023 о 22год 40хв. в с.Гринява Верховинського району Івано-Франківської області, водій ОСОБА_1 , повторно, на протязі одного року, керував транспортним засобом марки ЗАЗ "СЛАВУТА", номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння- запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого у медичному закладі, відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Адміністративний матеріал надійшов до суду 15.08.2023. Судове засідання з розгляду вказаної справи було призначено на 23.08.2023, а ОСОБА_1 було викликано в судове засідання шляхом направлення судової повістки про виклик на його адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення (с.Яблуниця, Верховинського району Івано-Франківської області).

В судове засідання 23.08.2023 ОСОБА_1 , не з`явився, причин неявки не повідомив. Оскільки станом на дату судового засідання, докази отримання ОСОБА_1 судової повістки про виклик до суду, на адресу суду не повернулись, розгляд справи було відкладено на 19.09.2023.

29.08.2023 на адресу суду повернувся поштовий конверт, яким суд скеровував ОСОБА_1 судову повістку про виклик в судове засідання на 23.08.2023, без вручення адресату та з відміткою поштової установи «за письмовою відмовою одержувача».

В судове засідання 19.09.2023, ОСОБА_1 в черговий раз, не з`явився, поштове відправлення, із судовою повісткою про виклик, повернулося на адресу суду 19.09.2023, неврученим із відміткою поштової установи "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відтак, наступне судове засідання було відкладено на 10.10.2023.

Оскільки, поштове відправлення, поправлене на ім`я ОСОБА_1 , за адресою, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №336885 від 09.08.2023 (с. Яблуниця Верховинського району Івано-Франківської області) повернулося на адресу суду, неврученим із відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою», судом було направлено запит до Білоберізької сільської ради Верховинського району про надання інформації щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання 10.10.2023, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не з`явився хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що зокрема підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №340.

Також 10.10.2023 на адресу суду надійшла відповідь Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області №467, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Відтак, судове засідання 10.10.2023 було відкладено на 30.10.2023. Виклик особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на 30.10.2023 здійснено за двома відомими адресами: с. Яблуниця Верховинського району Івано-Франківської області та с. Гринява, присілок Гринявський потік,39, Верховинського району Івано-Франківської області.

В судове засідання 30.10.2023 ОСОБА_1 , не з`явився, докази отримання ОСОБА_1 судових повісток про виклик до суду, станом на 30.10.2023 на адресу суду не повернулись. Тому розгляд справи було відкладено на 16.11.2023.

31.10.2023 на адресу суду повернувся поштовий конверт, яким суд скеровував ОСОБА_1 (с. Яблуниця Верховинського району Івано-Франківської області) судову повістку про виклик в судове засідання на 30.10.2023, без вручення адресату та з відміткою поштової установи "адресат відстуній за вказаною адресою».

07.11.2023 на адресу суду повернувся поштовий конверт, яким суд скеровував ОСОБА_1 (с. Гринява Верховинського району Івано-Франківської області) судову повістку про виклик в судове засідання на 30.10.2023, без вручення адресату та з відміткою поштової установи "адресат відстуній за вказаною адресою».

В судове засідання 16.11.2023 ОСОБА_1 в черговий раз не з`явився, причин неявки не повідомив, поштовий конверт, яким суд скеровував ОСОБА_1 (с. Гринява Верховинського району Івано-Франківської області) судову повістку про виклик в судове засідання на 30.10.2023, без вручення адресату та з відміткою поштової установи "адресат відстуній за вказаною адресою».

При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які інші контакти, за якими можна повідомити останнього про дату судового засідання.

При визначенні факту належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2021 (справа № 911/3142/19), де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Так само Верховний Суд неодноразово у своїх постановах вказував, що судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи, за адресою місцезнаходження чи відмову від одержання.

Слід звернути увагу на те, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

У своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року, суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП законодавцем закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення №340, з якого вбачається, що ОСОБА_1 отримував судову повістку про виклик в судове засідання до Верхови6ського районного суду на 10.10.2023.

Таким чином, ОСОБА_1 достовірно було відомо про розгляд справи судом та він вважається, таким, що належними чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Отже, судом з достатньою мірою вжито всіх заходів для надання можливості ОСОБА_1 надати свої аргументи під час слухання справи у суді, однак він цим правом не скористався, а його неявка на переконання суду є обраним способом захисту спрямованого на уникнення від притягнення до адміністратвиної відповідальності. А тому завершення розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 жодним чином не призведе до порушення його процесуальних прав.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею ст.280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.2 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, за повторну відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до частин 1-3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України підтверджується наступними доказами, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №336885 від 09.08.2023, який складено з дотриманням вимог ст.256 КпАП України, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 № 1376, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, згідно якого водій ОСОБА_1 повторно, на протязі одного року, керував транспортним засобом марки ЗАЗ "СЛАВУТА", номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння- запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого у медичному закладі, відмовився;

-постановою Верховинського районного суду від 07.11.2022, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 копійок (сімнадцять тисяч гривень нуль копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

-доданим до матеріалів справи диском із відеозаписами події що мала місце 09.08.2023 який був оглянутий в судовому засіданні .

Так, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення ААД №336885 від 09.08.2023 диск складається із двох відео файлів та містить інформацію про події що мали місце 09.08.2023 під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Зокрема, що 09.08.2023 о 22.39год в с.Гринява Верховинського району Івано-Франківської області на блокпості "Гринява 42" працівниками поліції був зупинений автомобіль марки ЗАЗ "СЛАВУТА", номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 працівниками поліції було встановлено, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння. На запитання працівника поліції, чи вживав він спиртні напої ОСОБА_1 ствердно відповів, що вживав. На пропозицію пройти огляд на визначення факту вживання алкоголю на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатора Драгер ОСОБА_1 , відмовився, однак погодився на проходження такого у медичному закладі, а саме у Верховинській ЦРЛ. Однак після того, як працівник поліції запропонував водієві , присісти у службовий автомобіль щоб проїхати до селища Верховина, водій - відмовився. Поліцейський повторно запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення факту вживання алкоголю, однак той від запропонованих оглядів категорично відмовився.

Після встановлення особи, поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 що відносно нього буде складено протокол за ч.2 ст. 130 КУпАП. Також відносно ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП. Після складання протоколу та винесення постанови ОСОБА_1 від підписання документів, відмовився.

З долученого відеозапису вбачається, що поліцейським, відсторонено водія у встановленому порядку від керування транспортним засобом. Відеозаписи не містить розривів у часі.

Відеозапис обставин події містить достовірні дані про дії ОСОБА_1 та поліцейського на момент зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення, має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст.251 КУпАП.

З переглянутих судом відеозаписів прослідковується чітка послідовність подій, які відбувались 09.08.2023 під час складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, які беззаперечно підтверджують відомості, викладені в протоколі та вину ОСОБА_1 .

До матеріалів справи також долучено рапорт інспектора СРПП Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області В. Пуршеги від 10.08.2023, згідно якого він доповідає про те, що ним спільно з старшим інспектором Верховинського РВП майором поліції Бельмегою В.В. перебували в добовому наряді на блокпості "Гринява 42" та здійснювався нагляд за дорожнім рухом. Так, 09.08.2023 року під час несення служби близько 22:55год на даний блокпост під`хав автомобіль марки ЗАЗ «Славута» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , при спілкуванні з останнім, було чутно запах алкоголю з порожнини рота, що і викликало підозру щодо тверезості даного водія. Водієві було запропоновано пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою та використанням технічного засобу приладу «ДРАГЕР» АЛКОТЕСТЕР-6810, на що він відмовився, після чого йому було запропоновано пройти медичний огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, на що водій також, відмовився. На підставі цього на ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч.2 ст.130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР та винесено постанову за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Суд вважає, що вказаний рапорт за своїм правовим змістом не є доказом, проте є документом, яким поліцейський інформує керівництво про обставини події, законність та обґрунтованість дій поліцейських під час виявлення водія з ознаками алкогольного сп`яніння. Вказаний документ містить дані, які повністю узгоджуються з іншими доказами по справі та доповнюють їх.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаних відеозаписів стороною захисту не надано і не встановлено таких обставин і під час розгляду справи.

Таким чином факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підтверджений даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №336885 від 09.08.2023, які повністю узгоджуються з даними нагрудного відеореєстратора працівника поліції, дослідженими в судовому засіданні.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП є належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

З урахуванням наведеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, ставлення до скоєного.

Санкція ч.2 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, істотність наслідків вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також те, що ОСОБА_1 вчинив грубе порушення правил дорожнього руху, виходячи з форми вини вчинення правопорушення, суд вважає за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті за вказане правопорушення з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу, так як саме такий вид стягнення буде достатнім для виправлення порушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Що стосується адміністративного стягнення в частині оплатного вилучення транспортного засобу, то суд зазначає, що, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року N 14, оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних даних про те, що автомобіль ЗАЗ "СЛАВУТА", номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 є його власністю, та відсутні ідентифікуючі дані такого автомобіля, а відтак у суду відсутні об`єктивні підстави для вирішення питання про оплатне вилучення транспортного засобу.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з нього судовий збір.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись стяттями 24, 27, 40-1, 130, 247,251,252, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень 00 копійок (тридцять чотири тисячі гривень нуль копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки,без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Роман ДЖУС