Березівський районний суд Одеської області
23.02.2023
Справа № 494/319/23
Провадження № 3/494/229/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2023 року м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Панчишин А.Ю., ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від СРПП Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді водія в КНП «Березівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 зі змінами та доповненнями (далі -КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

21.02.2023 року до Березівського районного суду Одеської області від СРПП Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшов протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ВАВ №166318 від 19.02.2023 року про адміністративне правопорушення вбачається, що 18.02.2023 року о 22 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , висловлював образи, виражався нецензурною лайкою, кидався у бійку до своєї дружини ОСОБА_2 , чим спричинив домашнє насильство психологічного характеру. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

23.02.2023 року ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений. 23.02.2023 року від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшли заяви про те, що 18.02.2023 року між ними виникла конфліктна ситуація в сім`ї на побутовому рівні, станом на теперішній час спір між ними врегульовано, ОСОБА_2 претензій до ОСОБА_1 немає та просить не притягати його адміністративної відповідальності, на підставі вищевикладеного просять суд закрити провадження по справі.

Розглянувши адміністративну справу суд вважає наступне.

Зазначені в протоколі дії ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно пояснень ОСОБА_1 від 19.02.2023 року, доданих до протоколу, 18.02.2023 року його співмешканка ОСОБА_2 спільно зі своєю знайомою ОСОБА_3 пішли до магазину купити пива, в той час ОСОБА_1 знаходився вдома за адресою: АДРЕСА_2 , На протязі півгодини співмешканка та її подруга не повернулися з магазину, тому ОСОБА_1 пішов за ними, щоб повернути додому, однак співмешканка ОСОБА_2 на його зауваження не реагувала, тому він почав ображати її нецензурною лайкою, шарпнув за одяг. Після цього ОСОБА_2 пішла до своєї подруги додому, документи залишились вдома. 19.02.2023 року біля 10 год. 30 хв. ОСОБА_2 з`явилась додому, щоб забрати сина ОСОБА_4 , 2020 року народження, однак ОСОБА_1 не віддав, так як дитина прихворіла, тому вона зателефонувала оператору лінії «102»

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 від 19.02.2023 року, 18.02.2023 року приблизно о 22 год. 00 хв. вона разом з подругою ОСОБА_3 випили по 1 л. пива у неї в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , згодом вони вирішили взяти ще спиртних напоїв та пішли до магазину. Через деякий час туди прийшов цивільний чоловік ОСОБА_2 ОСОБА_1 , який просив піти додому, на що вона погодилась, прийшовши додому у них виник конфлікт через те, що ОСОБА_2 стояла біля магазину з стороннім чоловіком. В ході сварки ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою, кидався у бійку, у зв`язку з цим, ОСОБА_2 вирішила піти ночувати до подруги. Зі ОСОБА_1 залишилася їх спільна дитина, так як вона хворіла.

19.10.2023 року о 10 год. 00 хв. ОСОБА_2 вирішила піти та забрати дитину та запропонувати йому розлучитися, але це його знервувало та він не погодився на пропозицію ОСОБА_2 , згодом ОСОБА_1 забрав її документи та не віддавав дитину. ОСОБА_2 з подругою попрямували додому, після чого ОСОБА_2 вирішила зателефонувати на лінію «102».

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції».

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardov.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У відповідності із ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Разом з тим від домашнього насильства слід відрізняти такі категорії як конфлікт та сварка. Так конфліктом є зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; це зіткнення протилежно спрямованих, несумісних одна з одною тенденцій (потреб, інтересів, ціннісних орієнтацій, соціальних установок, планів тощо) у свідомості окремо взятого індивіда, в міжособистісних взаємодіях та міжособистісних стосунках індивідів чи груп людей.

Сваркою ж є гостра суперечка, що супроводжується взаємними докорами, образами; стан, період взаємної ворожнечі, що виникає внаслідок такої суперечки; порушення дружніх взаємин.

Органом поліції ставиться у вину ОСОБА_1 саме те, що він 18.02.2023 року висловлював образи, висловлювався нецензурною лайкою, кидався у бійку до своєї дружини ОСОБА_2 , чим спричинив домашнє насильство психологічного характеру.

ОСОБА_2 у своїх поясненнях зазначила, що між нею та ОСОБА_1 стався конфлікт, в ході якого вони почали сваритися.

Враховуючи обставини події, що мала місце 18.0.2023 року о 22 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , суд вважає недоведеним факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 по відношенню до потерпілої ОСОБА_2 , оскільки подані матеріали дають підстави вважати, що мала місце саме конфліктна ситуація у сім`ї.

Зазначені докази по справі у своїй сукупності не дозволяють зробити висновок «поза розумним сумнівом», що ОСОБА_1 вчинив інкриміноване йому правопорушення.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні достатні та переконливі докази, які б підтверджували вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що здійснення правопорушення ОСОБА_1 не підтверджене відповідними доказами, тому відсутні правові підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. Відтак, на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.7, 247, 283, 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді водія в КНП «Березівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя Панчишин А.Ю.