ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 683/3331/22

Провадження № 33/4820/56/23

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Смірнова В.В., за участю секретаря судового засідання Луценко Б.М., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.; закрито провадження відносно ОСОБА_1 за ст..122-4 КУпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено наступне. 17 листопада 2022 року ОСОБА_1 о 12 год. 20 хв. керував автомобілем «ЗАЗ DAEWOO» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Ессенській, 2 в м. Старокостянтинові Хмельницької області, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «FORD TRANSIT», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався позаду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.; закрито провадження відносно ОСОБА_1 за ст..122-4 КУпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохав скасувати постанову та повернути справу на новий судовий розгляд.

Перевіривши матеріали судової справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову необхідно залишити без змін, за таких підстав.

ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 були належним чином повідомлені про дату розгляду справи, до суду не з`явилися. ОСОБА_1 прохав розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали судової справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, плансхему наслідків ДТП, письмові пояснення учасників ДТП, фотографії з місця ДТП, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до наступних висновків.

Відповідно до ст..294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Як вбачається з доводів апеляційної скарги, апелянт прохає повернути справу на новий судовий розгляд, що не входить до компетенції апеляційного суду відповідно до вищезазначених вимог закону.

Крім того зазначаю наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та інші обставини. Так, відносно ОСОБА_1 правомірно був складений протокол про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з постанови суду, в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні ДТП визнавав та щиро розкаювався. В умисному залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди вину не визнав, оскільки місця події не залишав, а лише від`їхав, щоб дати дорогу іншим транспортним засобам.

Вивчивши та дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 124 КпАП України передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України (далі -ПДР України) вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до вимог п. 10.9 ПДР «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб».

Вимога цього пункту передбачає повну відповідальність водія, що починає рух заднім ходом, за безпеку дорожнього руху від початку і до закінчення маневру. При цьому не слід розраховувати на дії інших водіїв щодо попередження можливих наслідків у результаті виникнення небезпечних ситуацій.

Під початком руху слід розуміти момент, коли транспортний засіб рушає з місця, незалежно від напрямку руху (у тому числі і назад), після тривалої або короткочасної стоянки або зупинки (в тому числі і після зупинки на заборонний сигнал світлофора або регулювальника).

Отже, суд, під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України повинен встановити, чи була дорожньо-транспортна подія, чи були отримані пошкодження транспортними засобами, діями якої особи завдано цієї шкоди, а також, які положення правил дорожнього руху було порушено вказаною особою.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд зауважує, що в рамках даного провадження суд перевіряє: чи мала місце дорожньо-транспортна подія, чи порушила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності правила дорожнього руху, та чи є причинно-наслідковий зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та дорожньо-транспортною подією.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 305619 від 17.11.2022, 17 листопада 2022 року ОСОБА_1 о 12 год. 20 хв. керував автомобілем «ЗАЗ DAEWOO» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Ессенській, 2 в м. Старокостянтинові Хмельницької області, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «FORD TRANSIT», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався позаду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитки, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 наданих ним одразу після дорожньо-транспортної пригоди, 17.11.2022 він здаючи назад по вул. Ессенській на виїзді зі стоянки біля хлібного магазину начебто наніс пошкодження автомобілю «FORD TRANSIT». З обставинами аварії не згоден.

З наявних у матеріалах справи пояснень другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , наданих ним безпосередньо на місці події, 17.11.2022 по вул. Ессенській він зупинився на червоне світло світлофора. Зі стоянки виїжджав автомобіль «ЗАЗ DAEWOO». Почувши удар, вийшов на вулицю, автомобіль вдарив йому бокову пасажирську дверцю і зразу від`їхав.

Поліцейськими було складено схему місця ДТП, що складена за місцем пригоди, та містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини, дані щодо напрямку руху транспортних засобів, місце зіткнення, розташування транспортних засобів після зіткнення та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження.

Відтак, схема ДТП відображає відомості необхідні й достатні щодо організації дорожнього руху по вул. Ессенській в місті Старокостянтинів.

Доводи апелянта щодо того, що схема дорожньо-транспортної пригоди є неналежним та недопустимим доказом суд вважає необґрунтованим, враховуючи те, що вона містить вказані вище дані. До того ж, схема дорожньо-транспортної пригоди підписана учасниками пригоди та поліцейським, без будь - яких зауважень. Дані вказаної схеми щодо пошкодження автомобіля «FORD TRANSIT» не суперечать поясненням ОСОБА_2 .

Отже, відомості, описані у протоколі про адміністративне правопорушення співвідносяться з фактичними обставинами, установленими за наслідками дослідження схеми місця ДТП та пояснень учасників дорожнього руху.

Таким чином, доводи апелянта щодо відсутності доказів зіткнення автомобілів; невірного встановлення місця події є необгрутнованими. Крім того, не заслуговують на увагу доводи апелянта щодо винуватості водія поліцейського автомобіля з огляду на вищезазначене. Крім того, предметом апеляційного перегляду є перевірка постанови суду щодо винуватості саме ОСОБА_1 , а не інших осіб, не встановленої вказаним судовим рішенням.

При цьому суд зауважує, що з урахуванням вимог вищевказаних правил, водій ОСОБА_1 повинен був керуватися положеннями ПДР, дотримуючись вимог під час руху транспортного засобу заднім ходом.

Вимога п.10.9. Правил передбачає повну відповідальність водія, що починає рух заднім ходом, за безпеку дорожнього руху від початку і до закінчення маневру. При цьому, не слід розраховувати на дії інших водіїв щодо запобігання можливим наслідкам у результаті виникнення небезпечних ситуацій.

Більше того, необхідно розраховувати, що відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ці правила.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виникнення ДТП є прямим наслідком допущення водієм ОСОБА_1 порушення п. 10.9. ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

В адміністративно-деліктному праві принцип змагальності породжує право особи на пред`явлення своїх доказів на противагу тим доказам, які надані органом, який складав матеріали про адміністративне правопорушення. Проте, ОСОБА_1 не надав суду об`єктивних доказів на спростування фактів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до загальних положень ПДР, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, в тому числі, зазначається суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративні правопорушення, серед іншого, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду, та зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог 2.3б ПДР встановлено, що «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

Отже, судом правильно було встановлено, що з боку ОСОБА_1 є недотримання п. 10.9 ПДР України, що призвело до ДТП.

Оцінюючи в ході судового розгляду надані докази, суд дійшов до правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП.

Не спростовано апелянтом і винесення суддею постанови поза межами судового розгляду.

Доводи апелянта, щодо його невинуватості в скоєнні вказаної ДТП, та пов`язані з цим апеляційні доводи не заслуговують на увагу, тому апеляційну скаргу слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.; закрито провадження відносно ОСОБА_1 за ст..122-4 КУпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Вікторія СМІРНОВА