Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/2651/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року м. Сарни

Суддя Сарненського районного суду Рівненської області Довгий І.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , мобілізованого до лав ВСУ,

В С Т А Н О В И В:

Із фабули протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ОСОБА_1 ставиться у вину, що він 25 червня 2023 року о 20 год. 26 хв. в м. Сарни Рівненської області по вул.Степани Бандери, 24, керував транспортним засобом марки "Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «ALCOTEST « Драгер 0261» та проведення такого огляду в медзакладі відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відмовився, чим порушив п.2.5 Правила дорожнього руху України.

Відповідно до пояснень, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, у зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з грубим порушенням вимог законодавства.

Відповідно до вказаного у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДРП 18 №291390 від 25 червня 2023 року вказане прізвище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності « ОСОБА_2 ». Разом з тим, його прізвище згідно паспорта « ОСОБА_3 » та адреса проживання АДРЕСА_2 , що відрізняється від тої, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до встановленої практики Європейського суду з прав людини, суд не може перебирати на себе функції обвинувачення, зокрема й шляхом усунення суперечностей у фабулі справи чи анкетних даних особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У рішенні в справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Тож суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосудця, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який ... встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Зокрема, як вбачається із протоколу, до процедури огляду на стан сп`яніння залучалося двоє свідків. Проте, вказані свідки поставили свої підписи у пустому бланку протоколу, де не була зазначена фабула справи, суть правопорушення, особа правопорушника тощо. Факт внесення анкетних даних свідків після їхнього поставлення підписів ними у пустому бланку підтверджується тим, що почерк в частині зазначення адрес проживання свідків відрізняється від загального рукописного тексту, який наявний у протоколі, оскільки поліцейський мусила втиснути назву вулиці у проміжок, який залишився до підпису. Аналогічно, свідки поставили підписи в пустих бланках «своїх» пояснень.

За вказаних умов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 291390 від 25.06.2023 року та зафіксовані у ньому відомості, а також інші додані до матеріалів справи є недопустимими доказами та не можуть бути покладені в основу обвинувальної постанови суду. Окрім цього, наданий до матеріалів справи оптичний диск з відео файлами не відповідає критеріям, які ставляться до електронних доказів, зокрема, вони не скріплені електронним підписом поліцейського - суб`єкта владних повноважень, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги.

Серед іншого, відеофіксація здійснювалася поліцейськими не безперервно, що також вказує на порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та п. 3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 р. № 100, яким встановлено, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Отже якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

З наведеного вбачається, що в порушення вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП поліцейським, що складав протокол про адміністративне правопорушення не було встановлено особу, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суд не може перебирати на себе функції обвинувачення, зокрема й шляхом усунення суперечностей у фабулі справи чи анкетних даних особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд дійшов до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП діях ОСОБА_1 .

Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Копію постанови протягом трьох днів вручити особі, щодо якої її винесено.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя :