ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії НОМЕР_1 №169 від 26.10.2022, штаб-сержант ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків у військовій частині НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 , знехтував наказом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , а саме : не привів до належного стану «Книгу обліку наявності та руху військового майна (склад, підрозділ), додаток 13, що належить до його прямих обов`язків військової служби як старшини роти матеріального забезпечення військової частини, внаслідок чого не виконав поставлене йому завдання у визначені терміни.

У судове засідання повідомлений належним чином про дату і час розгляду справи ОСОБА_1 не з`явився, будь-яких клопотань суду не подавав, тому суд відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, розглядає справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 172-15 встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_1 №169 від 26.10.2022, орган, уповноважений на складання протоколу, інкримінує ОСОБА_1 : нехтування наказом командира військової частини; не приведення до належного стану «Книги обліку наявності та руху військового майна (склад, підрозділ), додаток 13; не виконання поставленого йому завдання у визначені терміни.

Як доказ вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому дій до матеріалів справи додано лише копію трьох аркушів не за порядком «Книги обліку наявності та руху військового майна (склад, підрозділ)», на одній з яких зроблений командиром військової частини запис датований, 26.10.2022 ( як і день складання протоколу про адміністративне правопорушення), про вкрай незадовільне ведення обліку майна речової служби в РМЗ, про те що командир роти та старшина обліком не займаються. Зазначена вказівка усунути до 07.11.

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому дій, станом на день складання протоколу - 26.10.2022, зокрема : нехтування наказом командира військової частини; не приведення до належного стану «Книги обліку наявності та руху військового майна (склад, підрозділ), додаток 13; не виконання поставленого йому завдання у визначені терміни, матеріали справи не містять.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, у чому саме полягає недбале ставлення до військової службової особи, адже стаття 172-15 КУпАП є бланкетною (відсилочною), тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не дотрималась, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вказані недоліки формулювання обвинувачення та наданих доказів, суд приходить до висновку про безпідставність складення протоколу та недоведеність стороною обвинувачення поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. В. Панченко