Справа № 149/1462/23
Провадження №3/149/655/23
Номер рядка звіту 290
П О С Т А Н О В А

25.10.2023 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Павлюк О. О., розглянувши клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Верещака Валерія Миколайовича про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.ч. 1,2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

В провадження Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області надійшли протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.ч. 1,2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення з відповідними матеріалами.

25.10.2023 на адресу суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Верещака В. М. про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки з моменту виявлення правопорушень (15.03.2023) та на момент розгляду справи (25.10.2023) закінчився строк, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення.

В судовому засіданні адвокат Верещак В. М. клопотання підтримав та просив задовольнити.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчинених адміністративних правопорушеннях не визнав, однак підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що моментом виявлення правопорушення є дата складання протоколів про адміністративні правопорушення, а саме 01.05.2023.

Заслухавши думку прокурора, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Зі змісту ч. 4 ст. 38 КУпАП вбачається, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Заявляючи клопотання про закриття провадження у справі з підстав спливу строку з часу його виявлення, захисник посилається на те, що адміністративне правопорушення було виявлено Департаментом стратегічних розслідувань НПУ УСР у Вінницькій області 15.03.2023 року - в день отримання документів від КП "Архітектурно-проектної майстерні". Разом з тим, вказані твердження захисника не грунтуються ані на вимогах чинного законодавства, ані на досліджених матеріалах справи.

Так, відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення (ст. 251 КУпАП) є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Таким чином, питання щодо вчинення особою адміністративного правопорушення, що має наслідком складання протоколу про адміністративне правопорушення, належить до виключної компетенції і дискреції органу, уповноваженого на складання протоколу про адміністративне правопорушення на підставі зібраних доказів. Суд погоджується із тим, що поняття "вчинення" і "виявлення" адміністративного правопорушення не є тотожними. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні дані, які свідчать про те, що станом на 15.03.2023 року було виявлено правопорушення, інкриміновані ОСОБА_1 . Після цієї дати посадовими особами УСР було продовжено збір доказів у справі (лист від Хмільницької міської ради із запитуваними документами надійшов 03.04.2023 року, пояснення у ОСОБА_1 відібрано 04.04.2023 року), і лише після цього було складено протоколи про адміністратвині правопорушення. Будь-яких інших даних (наприклад повідомлень в змі, повідомлень викривача, НАЗК, інших суб`єктів) про вчинення ОСОБА_1 15.03.2023 року адміністратвиних правопорушень, справа не містить.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що датою виявлення корупційного правопорушення є час складання протоколів відносно ОСОБА_1 , а саме: 01.05.2023, оскільки саме після з`ясування необхідних даних і отримання пояснень та документів уповноваженою особою встановлено ознаки складу правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП з подальшим складенням відповідних протоколів про адміністративні правопорушення. Суд вважає доводи захисника щодо обрахування строків виявлення адміністративного правопорушення його суб`єктивним тлумаченням змісту норм КУпАП, а в цілому - як обраний спосіб захисту інтересів ОСОБА_1 .

Крім того, під час розгляду порушеного питання суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09.01.2013 у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

За змістом частини першої статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення, закінчення встановленого законом строку.

Тобто, для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення доведеності вини.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Так, в своєму клопотанні про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення адвокат Верещак В. М. зазначає, що з моменту виявлення в діях ОСОБА_1 закінчився шестимісячний строк для накладення адміністративного стягнення за вчиненні правопорушення. Разом з тим, в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованих йому адміністративних правопорушень не визнав, відтак з метою недопущення порушення принципу презумпції невинуватості особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд вважає за необхідне продовжити з`ясування наявності або відсутності в діях ОСОБА_1 складів інкримінованих йому правопорушень та інших обставин, що підлягають встановленню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Вказане не позбавляє суд повноваження розглянути питання про закриття провадження на підставі ст. 38 КУпАП у разі виявлення відповідних підстав у ході судового розгляду.

За таких обставин у задоволенні клопотання його захисника - адвоката Верещака В. М. слід відмовити.

Керуючись ст. ст.38, 247, 277 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Верещака Валерія Миколайовича про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП- відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Павлюк О. О.