Провадження №: 3/752/80/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 січня 2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Дмитрук Н.Ю. розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу, 24.08.2022 о 21-20 год. у м. Києві по пр.-ту Науки, 74, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Хюндай н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. В подальшому огляд на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 пройшов у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер, проба позитивна 1,29 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав. Пояснив, що не погоджувався із результатами огляду за допомогою Драгера, проте до лікаря його не відвезли.

Захисником ОСОБА_1 - адвокатом Харчуком О.П. було подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Клопотання мотивовано тим, що незважаючи на незгоду ОСОБА_1 із результатами огляду за допомогою Драгеру, йому не було виписано направлення для проходження огляду в закладі охорони здоров`я. В порушення вимог ст. 256 КУпАП суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол. Відповідно до п. 2.9 а ПДР забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. За керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння передбачене відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином законодавством не передбачено відповідальність за керування транспортним засобом з ознаками сп`яніння. Отже, суть адміністративного правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Працівники поліції не попередили ОСОБА_1 про застосування відносно нього засобів фіксації. ОСОБА_1 не роз`яснювались його права, в тому числі не свідчити проти себе. Крім того, вважав, що порушено процедура огляду. Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен пройти медичний огляд з метою виявлення стану сп`яніння. Огляд проводиться на місці зупинки із використанням спеціальних технічних засобів, а в разі незгоди із результатами у найближчому закладі охорони здоров`я. Між тим, незважаючи на незгоду ОСОБА_2 із результатами огляду, працівники поліції не склали відповідного направлення для проходження огляду в закладі охорони здоров`я, а почали вказувати, що огляд на стан сп`яніння з закладі охорони здоров`я є фактично аналогічним огляду, що проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу та включає у себе лише продування «Драгер» проту вказане не відповідає вимогам Інструкції, оскільки лікар повинен провести зовнішній огляд особи та відібрати біологічний матеріал з метою проведення лабораторних досліджень і отримання певних результатів.

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані, в тому числі алкогольного сп`яніння, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Однак у протоколі зазначено дії, які не відповідають диспозиції вказаної статті, відповідальність за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння не передбачена.

Крім того, із відеозапису убачається, що працівниками поліції порушено вимоги ст. 266 КУпАП, а саме при незгоді водія із результатами огляду за допомогою приладу «Драгер» його не було направлено до закладу охорони здоров`я, що в свою чергу свідчить про недійсність такого огляду.

З огляду на положення статті 62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 247 п. 1 ч. 1, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя Н.Ю. Дмитрук