ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/612/23 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. за участю представника ОСОБА_1 адвоката Рекуша О.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Рекуша О.Р. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

Згідно з постановою суду, громадянин ОСОБА_1 03 жовтня 2023 року о 03 год. 10 хв. в м. Тернопіль по проспекту Злуки, 4 керував транспортним засобом марки «OPEL VIVARO» номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 7510» ARLM 0300 (повірка дійсна до 07.06.2024 р), результат 1,25 ‰, тест №449. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі адвокат Рекуш О.Р. просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, закрити провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поважність причин пропустку строку на апеляційне оскарження обґрунтовує отриманнням тексту постанови 23 жовтня 2023 року, з огляду на що вважає, що лише після ознайомлення з повним текстом судового рішення зміг подати апеляційну скаргу.

По суті скарги вказує на те у працівників поліції були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 передбачені положеннями ст. 35 Закону України Про Національну поліцію, а тому вважає що протокол про адміністративне правопорушення, складений за наслідками такої зупинки, як і всі інші докази в справі, є недопустимими.

Вбачає порушення закону у тому, що проведенням огляду поліцейські не оголосили ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, які стали підставою для проведення такого огляду.

Також зазначає, що працівники поліції не з`ясували у ОСОБА_1 чи погоджується він з результатом огляду проведеного на місці зупинки транспортного засобу та не роз`яснили йому право пройти огляд в закладі охорони здоров`я у разі незгоди із результатами, чим порушили вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735. При цьому посилається на те, що ОСОБА_1 був не згідний із результатами огляду, що підтверджується відсутністю підписів у складених відносно останнього протоколах про адміністративне правопорушення, акті огляду та направленні на огляд.

Наголошує на тому, що долучені до матеріалів справи відеофайли не підписані електронним підписом суб`єкта владних повноважень, тому не є допустимими доказами на підтвердження вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши предтсавника ОСОБА_1 адвоката Рекуша О.Р., який підтримав апеляцію з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Клопотання адвоката Рекуша О.Р. про поновлення строку на апеляційне оскарження слід задовольнити, визнати поважною причину його пропуску, оскільки копію рішення ним отримано 23 жовтня 2023 року та після ознайомлення з його мотивами у десятиденний строк - 28 жовтня 2023 року подано апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає також у разі керування транспортним засобом особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується даними, які містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №502543 від 03 жовтня 2023 року, згідно з яким ОСОБА_1 03 жовтня 2023 року о 03 год. 10 хв. в м. Тернопіль по проспекту Злуки, 4 керував транспортним засобом марки «OPEL VIVARO» номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 7510» ARLM 0300 (повірка дійсна до 07.06.2024 р), результат 1,25 ‰, тест №449. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.;

- результаті тесту приладу «Drager Alcotest 7510» щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 від 03 жовтня 2023 року, який показав результат 1,25 ‰;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 поліцейським були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Водій пройшов огляд за допомогою приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», результат становив 1,25 ‰. Із результатом водій погодився, однак від підпису відмовився;

- свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» Зав. ARLM-0300 чинне до 07 червня 2024 року, згідно якого за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ ОІML R 126:2014 Доказові аналізатори видихуваного повітря;

- рапорті поліцейського роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Курпіти В.Л. від 03 жовтня 2023 року, яким стверджується підставність зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , а саме порушення вимог комендантської години, порядок проходження ним медичного огляду та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення;

- відеозаписі із нагрудних відеокамер поліцейських який міститься на оптичному диску долученому до матеріалів справи, на якому зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу газоаналізатора «Драгер», результат якого показав 1,25 ‰. Із вказаним результатом водій погодився, проїхати в медичний заклад не бажав .

Вказані докази суд першої інстанції вірно визнав належними та допустими та такими, що в сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення- керуванні автомобілем у стані алкогольного спяніння, з цим висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Перевіряючи доводи апелянта щодо неоголошення працівниками поліції ОСОБА_1 наявних у нього ознак алкогольного сп`яніння, які стали підставою для проведення огляду, вважаю їх необгрунтованими оскільки відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, тому працівники поліції, виявивши у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, про які вони оголосили йому одразу ж після зупинки, що відображено на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських, та які в подальшому зазначили у акті огляду та направленні, що є додатками до протоколу, не допустили жодних порушень чинного законодавства.

Твердження адвоката про те, що з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» ОСОБА_1 не погодився, спростовуються відеозаписами з нагрудних камер поліцейських зафіксовано те як на запитання працівників поліції: Чи згодні ви з результатом огляду? - ОСОБА_1 відповів, що з результатами згоден, а на запитання Чи бажає проїхати у медичний заклад? - відповів, що ні. При цьому слід врахувати те, що відсутність підписів ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду та направленні на огляд ніяким чином не вказує на те, що ОСОБА_1 не був згідний із проведеним оглядом на стан алкогольного сп`яніння, а лише свідчить про небажання останнього отримувати копію складених відносно нього адмінматеріалів.

Крім цього, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «OPEL VIVARO» номерний знак НОМЕР_1 , в період дії комендатської години, тому відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" (поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху), працівники діяли правомірно, зупинивши автомобіль ОСОБА_1 , що спростовує твердження апеляційної скарги про безпідставність зупинки транспортного засобу.

Перевіряючи посилання адвоката на те, що наданий працівниками поліції відеозапис не є доказом у даній справі через те, що не засвідчена цифровим підписом виходжу з того, що вказана відеозйомка здійснювалась працівниками поліції нагрудною камерою №475784 та за допомогою відеореєстратора з їх службового автомобіля, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, на законних підставах у відповідності до вимог статті 40 Закону України «Про Національну поліцію». Відповідно до статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Один і той же електронний документ /відеозапис/ може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали, відрізняються один від одного тільки часом та датою їх створення. Записаний на оптичний дискносій інформації, електронний файл у вигляді відеозапису, є оригіналом /відображенням/ електронного документу, який не потребує додаткового завіренням електронним підписом, а тому поліцейські діяли відповідно до Наказу МВС України №1026 від 18 грудня 2018 року «Про затвердження Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису» та будь-яких порушень не допустили.

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на викладене, постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1 слід залишити без змін, а подану ним апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Строк на апеляційне оскарження поновити.

В задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Рекуша О.Р. відмовити, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя