Номер справи 220/1455/23
Номер провадження 3/220/746/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Якішина О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянку України, не працюючу, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 976454 від 29.09.2023 року 29.09.2023 року о 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 здійснила роздрібну торгівлю алкогольними напоями з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ПП « ОСОБА_2 », розташованого по АДРЕСА_2 , а саме реалізувала 0,5 л. горілки марки «Vodka Vip» та пиво марки «Київське», об`ємом 1,95 л. на суму 360,00 грн. ОСОБА_3 , чим порушила п. 7 ч. 2 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95-ВР від 19.12.1995 року. Своїми діями ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачено ст. 156 ч. 3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , якій було повідомлено про день та час розгляду справи шляхом направленням смс-повідомленням на номер телефону, зазначений у протоколі, яке нею було отримано не з`явилась без поважних причин, про причини свого неприбуття не повідомила. Враховуючи те, що ОСОБА_1 без поважних причин не з`явилась до суду, будь-яких заяв від неї не надходило, доказів поважності причини неявки в судове засідання суду не надала, суд вважає причини її неявки не поважними та з урахуванням викладеного, вважає можливим відповідно до ст.268 КУпАП розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Приписами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251, 252 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні обставин справи у їх сукупності, керуючись законом, правосвідомістю.

Зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Судовий розгляд повинен провадитися в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

З письмового пояснення ОСОБА_1 , долученого до протоколу, вбачається, що вона проходить стажування в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ПП « ОСОБА_2 », розташованого по АДРЕСА_2 . Проходить стажування на протязі двох місяців та проходить два рази на місяць. В кінці серпня 2023 р. вона разом з ОСОБА_2 знаходилась в магазині де скуплялися багато військових. В ході розмови з військовим вона домовилась щоб він з другої області привіз їй на продаж спиртні напої, а саме горілу та пиво. Через пару днів увечері військовий привіз їй спиртне додому. 28.09.2023 р. ОСОБА_2 поїхала до своїх родичів в Дніпропетровську область та попросила її декілька днів поторгувати у неї в магазині. Вона погодилась та перенесла з дому в магазин горілку та пиво для продажу. 29.09.2023 р. о 11 год. 30 хв. вона знаходилась в магазині. В цей час в магазин зайшов військовослужбовець, який запитав в неї чи можна придбати спиртне. Вказаному військовослужбовцю вона продала одну пляшку горілки об`ємом 0,5 л. марки «Vodka Vip» та 1 пластикову пляшки пива, об`ємом 1,95 л. марки «Київське» за грошові кошти 360,00 грн.

Факт продажу алкогольних напоїв ОСОБА_1 також підтверджується письмовим поясненням ОСОБА_3 , який виступав у ролі покупця, та зазначив, що 29.09.2023 року він знаходився в с.Роздольне Волноваського району Донецької області. Близько 11 год. 30 хв. він зайшов до приміщення продуктового магазину, який розташований по АДРЕСА_2 . Продавець ОСОБА_1 продала йому одну пляшку горілки об`ємом 0,5 л. марки «Vodka Vip» та 1 пластикову пляшки пива, об`ємом 1,95 л. марки «Київське» за грошові кошти 360,00 грн.

Частиною 3 статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Статтею 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», передбачені обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів, яка передбачає окремі випадки щодо заборони, зазначені у пункті частини другої статті.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, лотків.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування щодо неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

Так, диспозиція ч. 3 ст. 156 КУпАП передбачає відповідальність осіб за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами 1) з рук, 2) з лотків, 3) у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП полягає у торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, тобто торгівля означеними виробами суб`єктами, які відповідно до вимог законодавства не мають права на здійснення такої торгівлі.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю у діях правопорушника вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 КУпАП, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення (факту продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом) та вини особи у його вчиненні (порушення правил торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами), яка підтверджена належними доказами.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №976454 від 29.09.2023 р. не вбачається, який саме склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, ставляться у провину ОСОБА_1 , чи то торгівля з рук, чи з лотків.

Отже фактичні обставини адміністративного правопорушення, викладені у протоколі, не відповідають об`єктивній стороні конкретного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Оцінюючи надані докази, необхідно зазначити, що суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, а також змінювати кваліфікацію адміністративного правопорушення, інкримінованого особі, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом». Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Тому матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення допущеного ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про закриття провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, речі, вилучені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, підлягають поверненню власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 156 ч.3, 247, 266, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вилучені у ОСОБА_1 алкогольні напої, згідно протоколу огляду та вилучення від 29.09.2023 р. 44 скляні пляшки горілки марки «Vodka Vip», об`ємом кожної 0,5 л.; 4 пластикові пляшки пива марки «Львівське 1715», об`ємом кожної 2,25 л.; 4 пластикові пляшки пива марки «Закарпатське», об`ємом кожної 2 л.; які вилучені капітаном поліції ВП №1 Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області, ОСОБА_4 - повернути ОСОБА_1 .

Вилучені у ОСОБА_3 алкогольні напої, згідно протоколу огляду та вилучення від 29.09.2023 р. 1 скляну пляшку горілки марки «Vodka Vip», об`ємом 0,5 л. та 1 пластикову пляшку пива марки «Київське», об`ємом 1,95 л., які вилучені капітаном поліції ВП №1 Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області, ОСОБА_4 повернути ОСОБА_3 .

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з моменту винесення постанови. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Якішина