Номер провадження: 33/813/537/23
Номер справи місцевого суду: 513/1290/22
Головуючий у першій інстанції Бучацька А. І.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря Пінькової К.Ю.,

захисника Лебедіна Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Саратського районного суду Одеської області від 23 лютого 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 23 лютого 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

ОСОБА_1 постановою суду визнано винуватим у тому, що він 05 листопада 2022 року о 16 годині 36 хвилини по вул. Миру в с. Миколаївка-Новоросійська Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки Mitsubishi Pajero Sport реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До Протоколу серія ДПР18№505639 від 05 листопада 2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, додано відеодиск, рапорт.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 11 березня 2023 року звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на оскарження вищевказаної постанови, посилаючись на те, що він не був присутній під час ухвалення оскаржуваної постанови, повний текст отримав 06 березня 2023 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції при вирішення справи не встановлено всіх істотних обставин справи, що мають значення для її вирішення, що суперечить завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, оскільки з наданих до матеріалів справи про адміністративне правопорушення доказів, зокрема відеозапису, не вбачається, що ОСОБА_1 керує або керував транспортним засобом; відеозапис не містить обставин щодо зупинення транспортного засобу, зазначеного в протоколі; не вбачається роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених Конституцією України та ст. 268 КУпАП, зокрема права на захист.

На відеозаписі лише відображено, як працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Отже доказів того, що він керував транспортним засобом, а потім з метою уникнення відповідальності відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять, що виключає наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, заявник зазначає, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18№505639 від 05 листопада 2022 року час вчинення ймовірного правопорушення ОСОБА_1 працівниками вказано 16 год 36 хв, натомість, як вбачається з відеозапису, події щодо ймовірного правопорушення відбуваються о 17 год 55 хв. Тобто, судом не встановлено, які події відбувались в проміжок часу між 16 год 36 хв та 17 год 55 хв. Вказане свідчить про порушення уповноважених осіб Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області законодавчо встановленого порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення; ОСОБА_1 було затримано оперуповноваженими ВКП Білгород-Дністровського РВП з метою перевірки обставин вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 187 КК України та працівниками поліції було застосовано спецзасіб - кайданки, чим позбавлено волі ОСОБА_1 , можливості вільно рухатись та пересуватись, що виключає добровільність на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці або в медичному закладі.

Відносно ОСОБА_1 в той самий день було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП, яке постановою Саратського районного суду Одеської області від 20 лютого 2023 року провадження закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП, оскільки судом не встановлено обставин щодо законності затримання ОСОБА_1 та будь-яких інших обставин, які могли б підтвердити події 05.11.2022 та мати преюдиційне значення.

Цього ж дня відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП, в якому зазначено, що 05 листопада 2022 року о 17-й ОСОБА_1 , перебуваючи в с. Миколаївка-Новоросійська по вул. Миру, Білгород-Дністровського району, знаходячись в громадському місці, в стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою на адресу працівників поліції, на неодноразові законні вимоги яких здійснив злісну непокору.

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 17.01.2023 вказані матеріали повернуто до поліції для належного оформлення з огляду на нерозкритість об`єктивної сторони правопорушення (який саме поліцейський та які законні вимоги висував, тощо), а постановою цього ж суду від 20.03.2023 провадження у справі закрито у на підставі ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Отже, вказаною постановою не встановлено будь-яких преюдиційних обставин щодо законності затримання ОСОБА_1 та іншого, що має значення для теперішньої справи.

Про порушення уповноваженими особами Національної поліції порядку затримання ОСОБА_1 свідчить також й ухвала слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.11.2022 по справі № 495/8818/22, відповідно до якої судом встановлено, що під час затримання ОСОБА_1 , проти якого він не оказував супротиву, відносно нього було неправомірно застосовано фізичну силу та вогнепальну зброю. Праве око ОСОБА_1 має ознаки нанесення травми: синці навколо ока, крововиливи у оці, на бокові зовнішній стороні лівої гомілки наявне поранення від застосування травматичної зброї, наявні синці та подряпини в області лівої частини грудної клітини та ключиці.

Вказані фактичні обставини унеможливлювали добровільне проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння взагалі.

Крім того, сильне душевне хвилювання через незаконні дії уповноважених осіб Національної поліції не надавали останньому приводу для впевненості у об`єктивності та законності проходження такого огляду.

Заявник вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис не може визнаний судом належним та допустимим доказом; а відеозаписи з портативних відеорегістраторів, установлених на службових транспортних засобах, відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення містить контактні дані свідків, однак з відеозапису події не вбачається встановлення осіб свідків працівниками поліції; суд першої інстанції не здійснив всіх заходів щодо повного та всебічного розгляду, не допитав зазначених свідків в судовому засіданні, і їх письмові пояснення відсутні у переліку доданих до протоколу доказів; рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень (постанова Верховного Суду від 20.05.2020 по справі № 524/5741/16-а).

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Лебедін Ю.І. підтримав доводи апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у судовому розгляді, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Вивчивши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Оскаржувана постанова Саратського районного суду Одеської області ухвалена 23 лютого 2023 року за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Матеріали справи містять супровідний лист від 27.02.2023 про направлення копії постанови районного суду від 23.02.2023 ОСОБА_1 , доказом отримання копії постанови 07.03.2023 є наявна в матеріалах справи розписка. 11.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Зазначені обставини свідчать про те, що доводи апелянта, викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, знаходять своє підтвердження, тому існують підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, як пропущеного з поважних причин.

Стосовно суті правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положеннями чинної Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів як пристроїв, призначених длязапису,зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, визначено процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Зокрема, розділом Х вказаної Інструкції визначено Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, згідно п. 4 якого огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Системний аналіз наведеного законодавства, що регулює виниклі правовідносини, свідчить про те, що законодавцем встановлено обов`язковість використання під час проведення ним огляду особи на стан сп`яніння технічних засобів відеозапису, і лише в разі неможливості їх застосування фіксування результатів огляду у присутності двох свідків.

Вказане також свідчить про надання такому доказу як відеозапис з нагрудної камери (відеорегістратора) ознак найважливішого доказу для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 5 розд. ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до пунктів 2, 4, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до ч. 2 п. 9 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", що затверджений постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, зі змінами, працівники поліції забезпечують доставку осіб, які мають бути оглянуті, до найближчого закладу охорони здоров`я, не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний состав, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення регулюється Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року №1376.

Нормами КУпАП визначено форму і основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення та змісту постанови, що приймається в конкретній справі. У них повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема, дані про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, його суть, дані про свідків і потерпілих, їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах, тобто всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.

Таким чином, протокол є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій, і є одним із основних джерел доказів.

Визнаючи винним правопорушника ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 505639, який складено 05.11.2022 року о 17:55 годин та щодо який містить відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення, із зазначенням, що ОСОБА_1 від підпису в протоколі та від надання письмових пояснень відмовився. До протоколу доданий відеозапис, рапорт;

- відеозаписом обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що 05 листопада 2022 року о 17:55 годин після зупинки його працівниками поліції ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки Mitsubishi Pajero Sport реєстраційний номер НОМЕР_1 на вимогу поліцейських щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу "Драгер", а також в Саратській ЦЛ категорично відмовився, не заперечував факт вживання алкогольних напоїв;

- довідкою поліцейського СРПП відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про те, що згідно облікових даних адміністративної практики (ІПНП "Цунамі", тощо) ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ознаками ст. 130 та ст. 124 КУпАП впродовж календарного року не притягувався. Згідно облікових даних посвідчення водія НОМЕР_2 від 09.06.2005 ДАІ ГУ УМВС України;

- рапортом поліцейського СРПП відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Д.Донченка щодо обставин зупинення ОСОБА_1 та складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Переглядаючи вказану постанову за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд погоджує останні.

Згідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Відповідно до п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 р. у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ вказано, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом».

У відповідності до п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 505639, який складений о 17.55 год 05 листопада 2022 року в с. М.Новоросійськ, вул. Миру Б-Дністровського р-н Одеської обл., вбачається, що об`єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУКпАП щодо ОСОБА_1 зазначена як відмова останнього від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ та в медичному закладі як водія, що керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння в с. М-Новоросійськ, вул. Миру.

До протоколу в порушення вимог ст. 266 КУпАП щодо обов`язковості використання під час проведення поліцейськими огляду особи на стан сп`яніння технічних засобів відеозапису, і лише в разі неможливості їх застосування фіксування результатів огляду у присутності двох свідків відповідних доказів не додано.

Не є доказом скоєння ОСОБА_1 передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення доданий до протоколу відеозапис, з якого вбачається, що відеофіксація розпочалася о 18.47 год та закінчилася о 18.48 год 05 листопада 2022 року, у той час, коли протокол серії ДПР № 505639 вже був складений о 17.55 год 05 листопада 2022 року.

Крім того, вказаний протокол складений поліцейським СРПП відділення поліції № 1 Б-Дністровского РВП ГУНП в Одеській області ст. сержантом Пономаренком Сергієм Олексійовичем, у той час, коли відеозапис проводилася (згідно озвученого) працівниками карного розшуку.

Отже, доказ, якому законодавець надає ознак найважливішого для даного виду правопорушення, - відеофіксація по справі відсутній.

Докази неможливості зафіксувати на спеціальні передбачені Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, засоби факту скоєння ОСОБА_1 правопорушення також відсутні.

Щодо компенсуючих відсутність вищенаведеного доказу та передбачених лише в разі неможливості застосування відеофіксації присутність двох свідків, то хоча такі і зазначені в протоколі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , то до такого апеляційний суд ставиться критично та не може їх взяти до уваги, оскільки згідно наданих захисником Висоцького В.П. доказів цього ж дня - 05 листопада 2022 року - вказані особи з 17.36 год. до 18.30 год. були залучені у якості понятих під час обшуку в АДРЕСА_2 в межах кримінального провадження.

Письмові пояснення таких свідків отримані лише 24 січня 2023 року та додані до матеріалів справи

За умови відсутності передбачених статтею 266 КУпАП доказів скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 для правильного вирішення справи не мають значення додані до протоколу довідка поліцейського СРПП відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області С. Пономаренка про те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками ст. 130 та ст. 124 КУпАП впродовж календарного року не притягувався та рапорт поліцейського СРПП відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Д.Донченка щодо обставин зупинення ОСОБА_1 та складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, з ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 листопада 2022 року (справа № 495/8818/22) вбачається доручення на підставі ч. 6 ст. 206 КПК України Другому слідчому відділу (з дислокацією в місті Одесі) територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, провести дослідження фактів та обставин, викладених у судовому засіданні за заявою ОСОБА_1 про отримання під час його затримання 05.11.2022 тілесних ушкоджень, які захисником означені як «синці навколо ока, крововиливи у оці, на бокові зовнішній стороні лівої гомілки наявне поранення від застосування травматичної зброї, наявні синці та подряпини в області лівої частини грудної клітини та ключиці».

З відповіді Ізолятора тимчасового тримання № 67 ГУ НП в Одеській області на запит адвоката Лебедіна Ю. вбачається, що ОСОБА_1 був поміщений до вказаної спецустанови 06.11.2022 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, при поміщенні куди у нього були виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців під правим оком, про що повідомлена прокуратура.

Доданий до протоколу відеозапис, свідчить про те, що о 18.47 год. 05 листопада 2022 року до ОСОБА_1 вже застосовано спецзасоби кайданки, в яких він стоїть, його обличчя візуально має ознаки пошкоджень з правого боку, одяг брудний.

За умови таких обставин, слід вважати відсутніми належні та достатні докази свідомої та добровільної відмови ОСОБА_1 від проходження ним медичного огляду на стан сп`яніння як особою, що керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Наведене у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та помилковість висновків суду.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд першої інстанції не мав достатньо допустимих доказів для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та визначив його винуватість доведеною помилково, недостатньо врахувавши закріплений в Конституції України принцип презумпції невинуватості особи, а тому постанова Саратського районного суду Одеської області від 23 лютого 2023 року підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 268, 283, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Саратського районного суду Одеської області від 23 лютого 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Саратського районного суду Одеської області від 23 лютого 2023 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова