Справа № 149/3485/22
Провадження № 33/801/189/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войнаревич М. Г.
Доповідач: Якименко М. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 31 січня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 31 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 гривень на користь держави.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. Вважає, що суд допустив порушення норм процесуального права, не повно з`ясував усі обставини справи, не дав належної оцінки доказам.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що ОСОБА_1 не зміг здати аналізи для проведення лабораторного дослідження на вміст наркотичних засобів, що було розцінено як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 предметом дослідження біологічного середовища можу бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Згідно пункту 13 розділу ІІІ Інструкції для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Однак, лікар не пропонував ОСОБА_1 здати кров чи слину.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, вказав, що не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не міг здати аналіз сечі з незалежних від нього причин.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суддя вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на таке.

Згідно ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказаних вище вимог не дотримано.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 135715 від 13.12.2022 о 12 год. 43 хв., зазначено, що водій ОСОБА_1 13.12.2022 року о 10 год. 37 хв. в м. Хмільник по вул. Столярчука та а/о Т0610, керував навантажувачем-телескопічним JCB531-70 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей звужені та не реагували на світло, посмикування очних яблук. Від проходження огляду на стан сп`яніння встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. Велась безперервна відео фіксація.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння; рапортом та відеозаписом.

Однак з таким висновком суду не можна погодитись.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведено достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Аналізуючи під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази, суддя приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не підтверджуються зібраними по справі доказами.

За змістом частини шостої статті 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан наркотичного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, оформлення результатів такого огляду, регулюються Інструкцією № 1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 з подальшими змінами (далі - Порядок № 1103). Приписи Інструкції № 1452/735 та Порядку № 1103 застосовуються у системному зв`язку як між собою, так і з приписами інших нормативних актів.

Відповідно до пункту 12, 13 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

На відео зафіксовано, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в лікарні, на що водій погодився та проїхав з ними до лікарні, однак на протязі двох годин скаржник фізіологічно не змін здати аналіз сечі, хоча не відмовлявся від огляду.

Також, на відео видно, що скаржник перебуваючи в лікарні виконував усі необхідні розпорядження працівників поліції, які необхідні для проведення огляду, а також вчиняв необхідні дії для проведення огляду. При цьому, в лікарні скаржник не висловлював заперечень щодо огляду на стан сп`яніння та не вчиняв дій, які б могли бути розцінені як відмова від проведення огляду.

Пізніше через те, що водій не міг здати аналіз сечі, на ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а навпаки погодився пройти огляд також в суді першої інстанції зазначив, що не міг здати аналіз сечі з причин, що не залежали від нього.

Сам по собі втомлений вигляд водія, спокійне поводження і адекватна поведінка до поліцейських, не може бути розцінені як ознаки наркотичного сп`яніння.

На зазначене суду першої інстанції уваги не звернув.

Судом в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Більш того, під час апеляційного розгляду пояснення скаржника про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не тільки не були спростовані, а навпаки, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному суді.

Крім того, на відеозаписі працівниками поліції не зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, як передбачає вимоги ч.1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вищенаведені обставини, працівники патрульної поліції не мали законних підстав складати протокол на ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вказане викликає сумніви у правдивості інформації, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже належних доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння матеріали справи не містять.

Дані обставини вказують на відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

На вказане суд першої інстанції увагу не звернув і не дав цьому належної правової оцінки.

Висновки суду про винуватість у скоєнні адміністративного правопорушення фактично ґрунтуються на припущеннях.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить всіх даних об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У зв`язку з цим протокол про адміністративне правопорушення, який взято до уваги при прийнятті рішення, є недостатнім доказом на підтвердження вини правопорушника.

На допущені порушення працівником поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення суд першої інстанції уваги не звернув, та розглянувши справу про адміністративне правопорушення належним чином не перевірив обставини справи, які мають суттєве значення для її повного та об`єктивного розгляду.

Розглянувши справу, суддя першої інстанції обмежився наявністю протоколу, який на його думку відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції, а також відеозаписом.

Досліджений Вінницьким апеляційним судом відеозапис не містить доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Враховуючи те, що у справі відсутні достатні докази про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а навпаки містяться докази того, що він не міг здати аналіз сечі, відтак в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Суддя вважає, що наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, є недостатніми.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол є необґрунтованим належним чином та він суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого, такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимогі щодо його допустимості та достатності, а тому є неналежним доказом.

Отже, судом першої інстанції не були в повному обсязі дотримані вимоги ст.ст. 245, 268, 280 КУпАП та не досліджені докази, суд допустивши неповноту судового розгляду справи, неправильно встановив фактичні обставини правопорушення та наявність вини ОСОБА_1 у його вчиненні, що свідчить про незаконність та необґрунтованість постанови суду.

Ч.1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведено достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Ст. 62 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Доводи апеляційної скарги про відсутність складу адміністративного правопорушення є обґрунтованими та спростовують висновки суду.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В силу п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 31 січня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Якименко