ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/1421/22 Номер провадження 33/814/787/23Головуючий у 1-й інстанції Цімбота Л.Г. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Владімірова Р.В.

Захисника адвоката Пугача В.О.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Пугача Валерія Олексійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 14 грудня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 14 грудня 2022 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 02.10.2022 о 23:04 год. в м. Заводське по вул. . Ватутіна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в медичному закладі КНП Лохвицької МЛ. Висновок №62 від 02.10.2022. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Пугач Валерій Олексійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях водія складу адміністративного правопорушення.

Зокрема вказує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а перебував на пасажирському сидінні, а долучені відеозаписи не доводять факт керування ним транспортним засобом.

Вважає, що суд взяв на себе повноваження збирати докази, викликавши в судове засідання працівника поліції, який складав адміністративний протокол, що свідчить про однобокість розгляду справи та не всебічне з`ясування фактичних обставин.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №107289 від 02.10.2022 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , з зазначенням «від пояснень відмовився»,

висновок КП «Лохвицька міська лікарня» щодо перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння,

записи з бодікамери працівника поліції та відеореєстратора поліцейського автомобіля,

заява ОСОБА_2 про прийняття транспортного засобу Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 та доставлення його за місцем проживання водія ОСОБА_1 .

Окрім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції було опитано працівника поліції ОСОБА_3 , яким складався адміністративний протокол та за клопотанням захисника були долучені до матеріалів справи копія направлення на огляд водія, копія акту №62 медичного огляду, копія висновку №62 щодо результатів медичного огляду, копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, копії сертифікатів, копія свідоцтва про державну реєстрацію №4163 приладів Alcotest та інші документи.

Зазначені судом першої інстанції докази були досліджені у визначеному законом порядку та віднесені до належних доказів, оскільки стосуються фактичних обставин вчиненого правопорушення.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає вразі якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння.

З долученого до матеріалів справи запису реєстратора вбачається, що екіпаж патрульної поліції на службовому автомобілі намагається наздогнати легковий автомобіль, що рухається попереду, водій якого не виконав вимогу про зупинку.

З наступних відеозаписів вбачається, що наздогнавши вказаний автомобіль, останній вже зупинився і його водій намагався зачинити дверцята зі сторони сидіння водія. Будь яких інших осіб на відеозаписах не зафіксовано.

Особу водія, який не виконав вимогу працівника поліції зупинити свій транспортний засіб, що стало підставою для його переслідування екіпажем патрульної поліції було встановлено, ним виявився ОСОБА_4 який керував автомобілем Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 ,

Під час спілкування з працівниками поліції на їх питання «Чому не зупинився», ОСОБА_1 повідомив, що «Я їхав, мене ніхто не зупиняв» (23:04 год.).

В подальшому водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на що він погодився в КНП «Лохвицька міська лікарня», де на відеофіксацію пройшов огляд за допомогою алкотестеру з позитивним результатом 1,64% проміле (23:33 год.) та повторний огляд через 20 хв. з результатом 1,47% проміле.

На підставі висновку щодо результатів медичного огляду, яким встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що долучені до матеріалів справи докази в своїй сукупності доводять факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що не було спростовано під час розгляду справи.

Основними доводами апеляційної скарги є твердження про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що спростовується відеозаписами, які містять повністю зафіксовані події з початку наздоганяння працівниками поліції автомобіля, відповідь водія про те, що коли він їхав його ніхто не зупиняв.

Подальшими записами з нагрудних камер поліцейських про те, що після під`їзду службового авто до автомобіля Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 пройшло лише 7 сек., що чітко зафіксовано на екрані технічного приладу. При цьому, будь-які інші особи чи то в салоні автомобіля, чи поблизу нього були відсутні, що в достатній мірі спростовує версію апелянта про те, шо він був лише пасажиром, а керував автомобілем його брат.

Жодних заперечень щодо не керування ним транспортним засобом ОСОБА_1 як при затриманні, так і при оформленні адміністративного протоколу не висловлював, пояснень з цього приводу чи своїх застережень в протоколі не зазначав.

Надаючи правову оцінку поясненням допитаного судом першої інстанції свідка ОСОБА_2 , який стверджував про те, що саме він керував автомобілем, а ОСОБА_1 знаходився поруч в якості пасажиру, апеляційний суду вказує, що останні не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суперечать іншим доказам, зокрема приєднаним до справи відеозаписам, тому до зазначених показів необхідно віднестись критично та розцінювати їх як намагання притягнутого уникнути адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Також не заслуговують на увагу доводи скарги стосовно допиту судом працівника поліції, що фактично розцінюється як допит свідка, що є неможливим, оскільки вказана особа була опитана як працівник поліції, що складав адміністративний матеріал стосовно водія ОСОБА_1 .

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Пугача Валерія Олексійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 14 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна