Справа №: 385/358/23 Провадження № 3/385/141/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2023 року м. Гайворон

суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Венгрин М. В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, непрацюючу, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 185 КУпАП

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 487928 від 15.02.2023, ОСОБА_1 15.02.2023 о 12:00 год в м. Гайворон по вул. Київській на території Гайворонської лікарні вчинила злісну непокору працівникам поліції, а саме виражалась в їхню сторону нецензурною лайкою, на зауваження не реагувала, хапала поліцейського за формений одяг та плювала йому в обличчя, неодноразово штовхала поліцейського та провокувала на бійку, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнала, пояснила, що 15.02.2023 о 12:00 год вона перебувала в стані сп`яніння, справді спілкувалась з поліцейськими, однак ніяких законних вимог їй не пред`являли.

Відповідно до рапортів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що є аналогічними за змістом, від 15.02.2023 на ім`я начальника ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області 15.02.2023 ОСОБА_1 о 12:28 год викликала працівників поліції на вул. Центральну, 257, при їх прибутті з`ясувалось що ОСОБА_4 нетвереза та хоче щоб її завезли додому в м. Гайворон по вул. Б. Хмельницького. Коли її доставили додому вона почала ображати працівників поліції нецензурною лайкою та провокувала на бійку після чого її було доставлено до Гайворонської лікарні де вона вчинила злісну непокору працівникам поліції, а саме - виражалась в їхню сторону нецензурною лайкою, на зауваження не реагувала, хапала поліцейського за формений одяг та плювала в обличчя, неодноразово штовхала поліцейського та провокувала на бійку.

Статтею 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку та громадської безпеки, а також суспільні відносини у сфері державного управління. Під державним управлінням слід розуміти підзаконну, юридичну-владну діяльність організуючого, виконавчо-розпорядчого характеру, яка здійснюється органами виконавчої влади і спрямована на організацію виконання законів, практичне виконання завдань і функцій держави з безпосереднього та оперативного керівництва економікою, соціально-культурним і адміністративно-політичним будівництвом.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у злісній непокорі, тобто відмові виконати законне розпорядження або вимогу працівника поліції при виконанні ним своїх службових обов`язків, а також вчиненні таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені законні вимоги працівників поліції.

Суб`єктом адміністративної відповідальності є фізична осудна особа, що на момент скоєння правопорушення досягла 16-річного віку.

В ході судового розгляду матеріалів справи суддею встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 486928 від 15.02.2023 вказано, що ОСОБА_1 15.02.2023 о 12:00 год в м. Гайворон по вул. Київській на території Гайворонської лікарні вчинила злісну непокору працівникам поліції, а саме виражалась в їхню сторону нецензурною лайкою, на зауваження не реагувала, хапала поліцейського за формений одяг та плювала йому в обличчя, неодноразово штовхала поліцейського та провокувала на бійку, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським не розкрито суть учиненого правопорушення - суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол (п.9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції), що в свою чергу свідчить про відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, та що не спростовується матеріалами справи.

Зокрема протокол не містить відомостей яке законне розпорядження чи вимогабули пред`явлені ОСОБА_4 , вказано, що вчиняла злісну непокору працівникам поліції.

При цьому, під час розгляду справ про адміністративні правопорушення суд не може вийти за межі вказаного у протоколі складу правопорушення та його кваліфікації, як і не має права збирати інші докази. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

В підтвердження вини ОСОБА_1 матеріали справи містять лише складений з порушеннями протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 487928 від 15.02.2023 та долучені уповноваженою особою до протоколу про адміністративне правопорушення рапорти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за змістом яких 15.02.2023 ОСОБА_1 о 12:28 год викликала працівників поліції на вул. Центральну, 257, при їх прибутті з`ясувалось що ОСОБА_4 нетвереза та хоче щоб її завезли додому в м. Гайворон по вул. Б. Хмельницького. Коли її доставили додому вона почала ображати працівників поліції нецензурною лайкою та провокувала на бійку після чого її було доставлено до Гайворонської лікарні де вона вчинила злісну непокору працівникам поліції, а саме - виражалась в їхню сторону нецензурною лайкою, на зауваження не реагувала, хапала поліцейського за формений одяг та плювала в обличчя, неодноразово штовхала поліцейського та провокувала на бійку.

При цьому, слід зазначити, що в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі № 489/4827/16-а суд вказав, що свідчення службової особи - інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю.

На думку суду, згадані рапорти, за відсутності інших доказів не можуть не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що також відповідає висновку Верховного Суду в постанові у справі № 524/5741/16-а.

Інших доказів винуватості матеріали справи не містять.

Слід зазначити, що хоча в протоколі і вказано, що до такого додається відеозапис події, однак, згідно рапорту від 15.02.2023 поданого поліцейським СРПП ВП № 1 (м. Гайворон) В. Сафіуліним виявлено несправність відеореєстратора, яка не дає змоги переглянути та скачати відеозапис.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996. за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Така позиція викладена Конституційниим Судом України у рішенні від 26 лютого 2019 року у справі № 1-р/2019, де суд зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»). А сам розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у суду щодо винуватості особи після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, приходжу до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Гайворонський районний суд Кіровоградської області.

Суддя : М. В. Венгрин

Дата документа 13.03.2023