Постанова

Іменем України

27 січня 2023 року

смт Краснопілля

Справа № 578/881/22

провадження № 3/578/16/23

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді КОСАР А. І. за участю ОСОБА_1 у статусі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника адвоката ПУЛИНЦЯ Б. А., свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянув у судовому засіданні в приміщенні Краснопільського районного суду Сумської області в смт Краснопілля Сумської області справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3; громадянство: України; місце проживання: АДРЕСА_1 ;місце роботи, посада: Державна прикордонна Служба України, інспектор прикордонної служби 3 категорії, старший сержант, за частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення

та установив:

У листопаді 2022 року з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної Служби України в провадження Краснопільського районного суду Сумської області надійшов адміністративний матеріал з протоколом про адміністративне правопорушення СхРУ №119273 від 01.11.2022 стосовно гр. ОСОБА_1 за частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі також - КУпАП/.

До протоколу долучені:

- Рапорт начальника віпс «ІНФОРМАЦІЯ_4» впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » капітана ОСОБА_3 на ім`я начальника впс«ІНФОРМАЦІЯ_2» підполковнику ОСОБА_2;

- Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №997 від 29.10.2022 стосовно гр. ОСОБА_1 $

- ксерокопія паспорта громадянина України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2022 єдиний унікальний номер судової справи №578/881/22 головуючим суддею визначена КОСАР А. І.

Справу призначено до розгляду на 02.11.2022.

У послідуючому за клопотанням сторони захисту справа неодноразово призналася до судового розгляду.

Так, 02.11.2022 розгляд спраи не відбувся за клопотанням ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи з наданням йому можливості звернутися за правовою допомогою, ознайомлення з матеріалами справи.

28.11.2022розгляд спраи не відбувся за клопотанням ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою його захисника з поважної причини.

26.12.2022 розгляд спраи не відбувся за клопотанням ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою його захисника з поважної причини. Одночасно просив викликати на судове засідання в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

На засіднання суду 13.01.2023 прибули ОСОБА_1 та свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Від захисника ОСОБА_1 адвоката ПУЛИНЦЯ Б. А. засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з зайнятістю в іншій справі. Одночасно направив письмові пояснення з визначенням процесуальної позиції по справі: закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Уважає огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений з порушенням чинного законодавства. Також повідомив суд, що ним на адресу медичного закладу, де проходив огляд на стан сп'яніння ОСОБА_1 , направлений адвокатський запит щодо надання матеріалів справи з питання освідування ОСОБА_1. На день слухання справи відповідь не надійшла.

ОСОБА_1 просив відкласти розгляд справи у зв`язку з неявкою його захисника з поважної причини. Також повідомив суд, що його захисником на адресу медичного закладу, де він проходив огляд на стан сп'яніння, направлений адвокатський запит щодо надання матеріалів справи з питання освідування ОСОБА_1. На день слухання справи відповідь не надійшла.

Щодо клопотання сторони захисту суд доходить такого висновку:

Згідно зі статтею 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі статтею 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Правове значення в цьому випадку має лише належне повідомлення особи яка притягується до адміністративної відповідальності про день та час розгляду справи.

Клопотання сторони захисту про відкладення розгляду справи, у якій судові засідання призначались на 28.11.2022, 26.12.2022 та 13.01.2023, свідчать про те, що захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, був належним чином повідомлений про зазначені судові засідання.

Згідно ордеру серії ВМ №1029048 обмеження прав адвоката згідно договору на надання правової допомоги відсутні.

Враховуючи явку свідків, відкладення розгляду справи призвело б до безпідставного її затягування та порушення вимог стст. 38 та 277 КУпАП, а тому суд відмовляє у клопотанні особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і розпочинає слухання справи по суті. На судовому засіданні у присутності ОСОБА_1 суд допитав свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п. 41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Враховуючи процесуальну позицію ОСОБА_1 у статусі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо дачі ним пояснень лише у присутності захисника, та його конституційне право на захист, суд призначив наступне судове засідання на 26.01.2023.

26.01.2023 на засідання суду прибули ОСОБА_1 та адвокат ПУЛИНЕЦЬ Б. А. До початку розгляду справи по суті останній у письмовому вигляді виклав процесуальну позицію щодо адміністративного матеріалу стосовно ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 у присутності захисника надав пояснення. За клопотанням сторони захисту у справі оголошена перерва до 27.01.2023 для надання додаткових доказів, здобутих в результаті адвокатського запиту.

На судове засідання 27.01.2023 ОСОБА_1 та та адвокат ПУЛИНЕЦЬ Б. А. Від сторони захисту надійшло клопотання про подальший розгляд справи за наявними матеріалами справи за відсутності ОСОБА_1 та його адвоката.

Позиція учасників судового провадження

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 винним себе не визнав. Надав пояснення, що у визначений у протоколі день та час під час шикування зміни прикордонних нарядів на території військового містечка « ІНФОРМАЦІЯ_4 » був втомлений. Йому було сказано, що він в`ялий, мабудь пив. Оскільки не вживав спиртне, то й погодився пройти освідування. Ця ситуація викликала у нього стрес. Пройшов певний час і він не може пригадати процедуру його освідування в лікарні. Під час складання протоколу присутнім не був. Від надання пояснень він не відмовлявся, у нього їх просто не відбирали.

Адвокат ПУЛИНЕЦЬ Б. А. в інтересах ОСОБА_1 звернув увагу суду на ряд недоліків при документуванні правопорушення за участю ОСОБА_1 . Зокрема, згідно рапорту начальника віпс " ІНФОРМАЦІЯ_4 " ОСОБА_3 на ім`я начальника впс " ІНФОРМАЦІЯ_2 " підполковника ОСОБА_2 , 29 жовтня 2022 року близько 09-00 год. під час шикування зміни прикордонних нарядів, на території військового містечка інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ним було виявлено інспектора ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. З метою перевірки факту перебування військовослужбовця в стані сп`яніння ОСОБА_1 було направлено на медичний огляд до КНП "ОКМЦСЗНЗ" СОР. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду №997 від 29.10.2022, огляд ОСОБА_1 проведено об 11 год. 20 хв. Отже огляд проведено в КНП "ОКМЦСЗНЗ" СОР через 2 год. 20 хв з моменту встановлення підстав для його здійснення,що є порушенням вимог частини четвертої статті 266 КУпАП. Зазначена норма встановлює, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. На цій підставі просив суд визнати неналежним доказом висновок складений на підставі акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №997 від 29.10.2022, адже згідно з частиною п'ятою статті 266 КУпАП, огляд проведений з порушенням вимог цієї статті, є недійсним.

Крім того, з рапорту ОСОБА_3 та протоколу вбачається, що сержанта ОСОБА_1 було виявлено під час шикування зміни прикордонних нарядів, на території військового містечка інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».Зі змісту положень частини третьої статті 172-20 КУпАП, суб`єктивну сторону даного правопорушення складає поява військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду. В матеріалах справи відсутні відомості щодо перебування ОСОБА_1 на території розташування військового містечка в інкримінуємий йому час, зокрема, графік роботи та табель обліку часу за 29.10.2022; інформація, зареєстрована у встановленому порядку, що стала підставою для направлення ОСОБА_1 на медичний огляд; висновки службового розслідування за фактом правопорушення. В протоколі відсутні відомості про свідків, які могли б підтвердити викладені у протоколі факти. А тому, уважає, що при складанні вищезазначеного адміністративного протоколу не були дотримані вимоги, передбачені статтею 256 КУпАП, зокрема, не розкрито суть правопорушення, не можливо встановити суб`єктивну сторону правопорушення (підтвердити або спростувати), відсутні свідки порушення, які могли б підтвердити викладені у протоколі факти.

Крім того, відповідальність за частиною третьою статті 172-20 КУпАП настає за вчинення діянь, які передбачені частинами першою або другою цієї статті, та містить кваліфікуючу ознаку складу адміністративного правопорушення, а саме вчинення цих дій в умовах особливого періоду. Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення серії СхРУ №119273 від 01.11.2022, складеному стосовно ОСОБА_1 , викладена об`єктивна сторона адміністративного правопорушенняне містить кваліфікуючої ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП, а саме вчинення дій в умовах особливого періоду, а тому протокол не відповідає вимогам статті 256 КупАП.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який у порядку статті 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016).

При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Оскільки суд позбавлений можливості самостійно кваліфікувати дії особи, а докази вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП, відсутні, то, відповідно, в його діях відсутній склад даного правопорушення.

Відповідно до вимог частини третьої статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові. Зазначене узгоджується і з усталеною судовою практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 його рішення від 14.02.2008 (заява № 16437/04) у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine) з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

За таких обставин, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП, то в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення. На підставі п. 1 частини першої статті 247 КУпАП, просить суд закрити стосовно ОСОБА_1 провадження в справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Фактичні обставини, встановлені судом

З Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №997 від 29.10.2022 випливає, що у КНП СОР ОКМЦСНЗ 29 жовтня 2022 року об 11;20 год. проводився огляд ОСОБА_1 та зроблено висновок, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

З протоколу про адміністративне правопорушення СхРУ № 119273 від 01.11.2022 випливає, що 29 жовтня 2022 року близько 09.00 год. на території військового містечка відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » був виявлений інспектор прикордонної служби 3 категорії старший сержант ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння:нечітка мова та характерний запах з ротової порожнини. Факт перебування старшого сержанта ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння підтверджено висновком щодо результатів медичного огляду №997 від 29.10.2022 о 11год. 20 хв. Своїми діями старший сержант ОСОБА_1 порушив статті 11, 13 та 241 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України.

Свідок ОСОБА_2 суду показав, що перебував на посаді начальника відділу «ІНФОРМАЦІЯ_2», а подія мала місце в АДРЕСА_2 і безпосереднім свідком події він не був. По телефону ОСОБА_3 інформував його про виявлення військового з ознаками алкогольного спяніння. Свідок поставив завдання направити цього військового на освідування в медичний заклад. Отримавши висновок про перебування військового, а саме ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, він склав стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 172-20 КУпАП і скерував на розгляд до суду.

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що перебував на посаді начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». У визначений у протоколі день 29.10.2022 близько 09.00 год. під час шикування зміни прикордонних нарядів, яка заступала на охорону Державного кордону, було виявлено сержанта ОСОБА_1 з залишковим запахом алкоголю з порожнини рота, про що було здійснено доповідь начальнику відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » підполковнику ОСОБА_2 . У супроводі свідка ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу, де і встановлено його стан алкогольного сп`яніння. Доповнив, що він також відпрацював Рапорт. ОСОБА_1 добровільно пройшов освідування, з адмінпротоколом був ознайомлений під підпис, від пояснень відмовився.

Національне законодавство (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та мотиви суду

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дії ОСОБА_1 уповноваженою посадовою особою кваліфіковано за частиною третьою статті 172-20 КУпАП.

Частиною третьою статті 172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Об`єктом правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП, є суспільні відносини у сфері військової дисципліни, належне несення військової служби.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисних діях вживання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв, а також виконання службових обов`язків у нетверезому стані.

Кваліфікуюча ознака правопорушення: в умовах особливого періоду.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Стаття 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, передбачає, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Зазначений «особливий період» розпочався з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав. Таким чином, на теперішній час в державі продовжує діяти особливий період.

Суд також враховує, що 22 травня 2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2263-ІХ, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05 год 30 хв 25 травня 2022 року строком на 90 діб, до 23 серпня 2022 року, Законом України №2500 затверджено Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 573/2022, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, до 21 листопада 2022 року, а Законом України № 2738-ІХ затверджено Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.11.2022 № 757/2022, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Положеннями частини першої статті 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та частини другої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01.11.1950, рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами частини другої статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 254 КУпАП найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який повинен містити ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Законодавством не врегульований порядок огляду посадовою особою підрозділу Служби правопорядку військовослужбовців під час проходження ними військової служби (без затримання військовослужбовців) з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух», постанови КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції було спільним наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я від 09.11.2015 № 1452/735 затверджено Інструкцію про порядок та явлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначену Інструкцію застосовують також і з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння у військовослужбовців.

Частина четверта статті 266 КУпАП передбачає, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Згідно з п. 9 Розділу ІІ вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ № 1452/7356 від 09.11.2015, яка є спеціальним нормативним актом, що регулює питання виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Виходячи із системного аналізу п. 9 розділу ІІ Інструкції необхідність доставлення особи до закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду пов`язана з особливістю організму людини, внаслідок хімічних реакцій в якому зі спливом часу зменшується концентрація як алкоголю так і наркотичних засобів, що призводить до неможливості встановлення їх фактичного стану особи саме на момент виявлення ознак сп`яніння, що є основною метою проведення огляду на стан сп`яніння.

Згідно з вимогами статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення містить стаття 256 КУпАП, зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються місце, час вчинення адміністративного правопорушення, суть адміністративного правопорушення.

Так, суд встановив, що з 29 жовтня 2022 року близько 09:00 год. у уповноваженої посадової особи виникли підстави для проведення інспектору прикордонної служби 3 категорії старшому сержанту ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Наданий ОСОБА_1 висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 997 було складено об 11 год. 20 хв 29 жовтня 2022 року, тобто вищезазначений висновок було складено більше ніж через дві години після події правопорушення, тобто після спливу часу, визначеного частиною четвертою статті 266 КУпАП.

Таким чином, зазначений медичний огляд проведений без додержання вимог статті 266 КУпАП, згідно з якими, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення; огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, а тому суддя не може прийняти наданий ОСОБА_1 висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за №997 від 29.10.2022 як належний та допустимий доказ у справі.

Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення СхРУ № 119273 від 01.11.2022, складений уповноваженою на те посадовою особою без додержання вимог статті 256 КпАП і не може слугувати належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за частиною третьою статті 172-20 УпАП, оскільки викладена об`єктивна сторона правопорушення не містить кваліфікуючої ознаки складу адміністративного правопорушення за частиною третьою статті 172-20 як «в умовах особливого періоду».

Покази допитаних в судовому засіданні свідків висновків суду не спростовують.

Наявний у матеріалах справи Рапорт є внутрішнім документом і не є доказом у розумінні статті 252 КУпАП.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011, заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013, заява №36673/04).

За приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення суд також позбавлений можливості кваліфікувати дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобов`язань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Згідно п. 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП, в зв`язку з чим вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю, судовий збір слід віднести на рахунок держави.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення, який має відповідну логічно вибудувану конструкцію, унормовано, зокрема, послідовність процедурних дій щодо розгляду та вирішення питань, пов`язаних із притягненням особи до адміністративної відповідальності; порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, ухваленої по суті; порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 287 КУпАП постанову по справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному КУпАП.

Даний порядок встановлений частиною другою статті 294 КУпАП, яка є спеціальною нормою і згідно з якою, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Наведений перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Керуючись статтями 40-1, 247, 251,252, 256, 283, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

Постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення СхРУ № 119273від 01.11.2022 стосовно ОСОБА_1 за частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п.1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 536,80 грн віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом /посадовою особою/ правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. І. КОСАР