Справа №359/7799/23 Головуючий у І інстанції Кабанячий Ю.В.
Провадження № 33/824/4857/2023 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн. 80 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 04.08.2023 о 16 год. 54 в Київська обл., м. Бориспіль, вул. Нижній Вал, 5, керував транспортним засобом «Ford Scorpio» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук). ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу газоаналізатора «Драгер» або в закладі охорони здоров`я відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, у зв`язку з чим його дії були кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суддею не було з`ясовано всіх обставин справи, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а працівники поліції спровокували його до відмови від проходження огляду за допомогою спеціального технічного пристрою Драгер та не пропонували пройти відповідний огляд в закладі охорони здоров`я. Окрім того, звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення містить недостовірні відомості, оскільки в ньому зазначено «…або в закладі охорони здоров`я відмовився...», а тому протокол є неналежним та недопустимим доказом. Також зазначає, що визнання особою вини у порушенні ПДР не звільняє суб`єкта владних повноважень від доведення його правомірності.

Також посилається на порушення процедурних правил працівниками поліції, оскільки ОСОБА_1 копію направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я вручено не було, а також не було роз`яснено права відмовитися від давання показань.

Вважає, що суддею було порушено п. 1 ст. 6 Конвенції щодо вимоги безсторонності, оскільки не було залучено прокурора до розгляду справи та суд перебрав на себе обов`язки обвинувачення.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вимогами п.2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 , як водія у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння суддя обґрунтувала доказами, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, направленні на огляд водія до медичного закладу, відеозаписом події з бодікамери поліцейського.

Проте, висновки судді про доведеність належними та допустимими доказами наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП , є помилковими.

Частинами ч.2-4 ст.266 КУпАП передбачена процедура огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Зокрема, частиною 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затв. Постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103, з яким кореспондуються положення п.7 Розд. І інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Проте, як випливає з відеозапису події з бодікамери поліцейського, на місці зупинки транспортного засобу після відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Драгер, працівниками поліції не була висунута вимога пройти відповідний огляд в закладі охорони здоров`я.

Також у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні об`єктивні докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Відмова особи від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів не є порушенням вимог 2.5 ПДР і не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки така відповідальність настає лише у разі відмови від проходження огляду у закладі охорони здоров`я.

Допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я у складених поліцейськими протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на огляд водія не вбачається.

Не може бути визнаними об`єктивними доказами винуватості і зазначення поліцейським у рапорті на ім`я керівника підрозділу про відмову ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, оскільки зазначена інформація спростовується відеозаписом події з бодікамер поліцейських.

Отже, матеріалами справи спростовуються висновки судді про доведеність допустимими та належними доказами факту порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР і про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, з відеозапису події вбачається, що поліцейськими неодноразово ОСОБА_1 роз`яснювалося право на відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів. Таке право особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не передбачено КУпАП. Тому дії поліцейських містять ознаки провокації до вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що полягає у відмові від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та про ознаки провокації адміністративного правопорушення з боку поліцейських до вчинення адміністративного правопорушення, є слушними.

Та обставина, що під час спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими останній визнав факт вживання спиртних напоїв , не свідчить про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення , що полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом , від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження апеляційної скарги про відсутність у судовому засіданні під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення не свідчить про те, що суддею допущені безумовні порушення принципу безсторонності при розгляді справи про адміністративне правопорушення, які б могли вплинути на висновок про наявність чи відсутність у діях особи, яка керує транспортним засобом, складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, постанова судді підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням законодавства України про адміністративні правопорушення із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль