Справа № 643/7116/23
Провадження № 3/643/3103/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2023 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ

1. Обставини адміністративного правопорушення, визнані судом доведеними

13.07.2023 о 22-32 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_1 , біля буд. 15 по пр-ту Науки в м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» ОСОБА_1 відмовився. Прибувши до закладу охорони здоров`я Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер», ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

2. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

3. Позиція учасників справи

Захисник ОСОБА_1 адвокат Сагайдак Е.С. у судовому засіданні 26.12.2023 просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Надав письмове клопотання про закриття провадження у справі.

Прокурор у судове засідання 26.12.2023 не з`явився, викликався до суду належним чином.

Таким чином, судом було вжито передбачених законодавством України заходів щодо повідомлення прокурора про дату і місце розгляду справи та реалізації його права приймати участь у розгляді справи в суді.

У постанові Верховного Суду від 07.11.2022 у справі № 361/1017/20 зазначено, що здійснюючи судове тлумачення норми права, суд не повинен ухвалювати рішення, які б змінювали закон або суперечили йому, не повинен переходити межі своїх повноважень й не перетворюватися на творця права (див.: ухвала ЄСПЛ від 27 квітня 2004 року щодо прийнятності заяви № 65518/01 «Салов проти України»; рішення ЄСПЛ від 29 березня 2006 року у справі «Скордіно проти Італії» (№ 1), заява № 36813/97).

Оскільки, виходячи з положень ст. 250 КУпАП, участь прокурора в даній категорії справ не є обов`язковою, у суду відсутні процесуальні механізми зобов`язувати прокурора брати участь у розгляді справи та відкладати судове засідання у зв`язку з його неявкою.

Ураховуючи наведене та обов`язок суду розглянути справу про адміністративне правопорушення протягом встановлених законодавством строків, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для розгляду справи за відсутності прокурора.

4. Застосовне законодавство

Відповідно до ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належать забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України (ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений вказаним законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним із таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння (п. 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 11-21сап21 (реєстраційний номер рішення 101473367)).

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 (Порядок).

Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).

5. Позиція суду

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 030864 від 13.07.2023, згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин;

- даними рапорту працівника поліції від 14.07.2023, згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин;

- даними Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу і швидкість реакції № 1743, складеного 13.07.2023 Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер», згідно якого ОСОБА_1 медичний огляд не пройшов (відмовився здати аналізи)

- даними відеозапису, на якому зафіксований рух та подальша зупинка вказаного вище автомобіля. Після зупинки автомобіля працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній пояснив, що бажає пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Також зафіксована процедура проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Згідно відеозапису, ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», отримавши результат 0,43 проміле. Після цього ОСОБА_1 неодноразово роз`яснювалось, що висновок щодо його перебування в стані алкогольного сп`яніння або відсутності вказаного стану, може бути зроблений медичним працівником виключно за результатами лабораторних досліджень. Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 неодноразово пропонувалось здати кров або сечу з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також ОСОБА_1 було роз`яснено, що наслідком його відмови від здачі крові або сечі буде складення протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Незважаючи на вказані роз`яснення, ОСОБА_1 відмовився від здачі крові або сечі з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище правопорушенні та факт порушення ним вимог п. 2.5 ПДР.

6. Мотиви неврахування аргументів сторони захисту

6.1. Аргументи сторони захисту

Оскільки зупинка транспортного засобу ОСОБА_1 була незаконною, то всі наступні вимоги працівників поліції та зібрані ними докази, виходячи з доктрини «плодів отруєного дерева», є незаконними та неналежними.

Позиція Суду

ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Елементи складу вказаного адміністративного правопорушення, а саме виконання ОСОБА_1 функцій водія автомобіля та факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, доведені сукупністю досліджених судом доказів.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо доведеності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи посилання захисника на недопустимість доказів, зібраних працівниками поліції, з підстав незаконної, за доводами захисника, зупинки ОСОБА_1 , суд враховує, що схожу позицію було висловлено в постанові Верховного Суду від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17. Вказані доводи захисника суд відхиляє з наступних підстав.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постановах Харківського апеляційного суду від 15.02.2023 у справі № 953/6581/22, Львівського апеляційного суду від 17.03.2023 у справі № 459/3104/22, Київського апеляційного суду від 19.01.2023 у справі № 752/13788/22, Київського апеляційного суду від 23.03.2023 у справі 756/7328/22, вказана практика Верховного Суду не є релевантною та стосується іншої правової ситуації, оскільки в ній йде мова про розгляд посадовою особою уповноваженого підрозділу Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів. На відміну від вимоги про пред`явлення документів, серед інших реєстраційного документу на транспортний засіб, вимога поліцейського про проходження водієм в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, пов`язується лише з наявністю ознак такого сп`яніння у водія, а не з встановленням підстав для зупинки транспортного засобу. Зупинка транспортного засобу є компетенцією поліцейського та його дії можуть бути оскаржені в порядку, встановленим законом.

Ураховуючи наведене, суд відхиляє аргументи захисника.

6.2. Аргументи сторони захисту

Згідно відеозапису, в медичному закладі ОСОБА_1 надали продути «Драгер», який показав результат 0,43 проміле. При цьому водій ОСОБА_1 був не згодний з результатом приладу «Драгер» та наполягав, що спиртних напоїв не вживав. Статтею 8 пунктом 5 Віденської конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 передбачено, що у всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 гр. чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг. на літ повітря, що видихається.

У ОСОБА_1 згідно відеозапису не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння. Отже, коли у водія були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, він заперечував вживання спиртних напоїв, був не згодний з показниками технічного приладу 0,43 проміле, що згідно норм міжнародного законодавства є природної нормою алкоголю в повітрі, що видихається, винуватість водія є недоведеною поза розумним сумнівом.

Позиція Суду

Згідно відеозапису, ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», отримавши результат 0,43 проміле. Після цього ОСОБА_1 неодноразово роз`яснювалось, що висновок щодо його перебування в стані алкогольного сп`яніння або відсутності вказаного стану, може бути зроблений медичним працівником виключно за результатами лабораторних досліджень. Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 неодноразово пропонувалось здати кров або сечу з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також ОСОБА_1 було роз`яснено, що наслідком його відмови від здачі крові або сечі буде складення протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Незважаючи на вказані роз`яснення, ОСОБА_1 відмовився від здачі крові або сечі з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 15 розділу ІІІ Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Таким чином, проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я передбачає обов`язкове проведення лабораторних досліджень, від чого ОСОБА_1 відмовився.

В даній справі ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності у зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Ураховуючи наведене, ти чи інші кількісні показники результатів його огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» не впливають на висновки суду щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

7. Накладення стягнення

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Згідно довідки, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: інваліди І та ІІ груп, законні представники дітей інвалідів і недієздатних інвалідів.

Як вбачається з копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 320904 від 17.02.2022, ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 130, 251-252, 279, 283-285 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі одної тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч гривень) (отримувач: ГУК у Харківській області 21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, UА0020001, призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху») з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов