Постанова

Іменем України

28.09.2023 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, за даними протоколу проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

03 серпня 2023 року до Франківського районного суду м. Львова поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Згідно протоколу А0284 №00163 про військове адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП від 03.08.2023р., молодший сержант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , під час дії воєнного стану, 24.07.2023р. близько 13 год. 00 хв. перебував на території військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп"яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд адміністративної справи за його відсутності, вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнає.

Згідно диспозиції частини 1 ст. 172-20 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за такі протиправні дії: - розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, - або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, - або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, - а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частина 3 ст. 172-20 КУпАП, передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення дій передбачених частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Правопорушення стверджується протоколом серії НГУ № 273023 про військове адміністративне правопорушення від 29.05.2023р. та доданими до нього матеріалами.

Доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 суду не надано, не здобуто таких і під час розгляду справи, навпаки правопорушником визнано вину.

В матеріалах адміністративної справи міститься роздруківка приладу Alcotest 6820 ARNA-0343, результат позитивний та складає 3,14%.

Відповідно до висновку №001653 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного та підписаного 24.07.2023р. лікарем ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_1 на момент огляду перебував в стані алкогольного сп"яніння.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства, судом з власної ініціативи здійснено пошук судового рішення в справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 172-20 КУпАП відносно правопорушника ОСОБА_1 . Єдиному державному реєстрі судових рішень, відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень".

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2023 року у справі № 233/3003/23 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., звільнено від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

За даних обставин, суд вважає встановленим, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, дії останнього правильно кваліфіковано.

Вина правопорушника ОСОБА_1 доведена зібраними по справі матеріалами. Стягнення слід визначити з врахуванням особи винного, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, учасники бойових дій.

З копії посвідчення серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 268, 283, 284 КпАП України, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через суд, що постановив рішення.

Суддя В. Кузь