Справа № 461/6791/22 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 33/811/50/23 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю представника Львівської митниці Зирянова О.Ю., розглянувши апеляційну скаргу представника Львівської митниці Сичова Ю.В. на постанову Галицького районного суду м.Львова від 27 грудня 2022 року відносно ОСОБА_1

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст.481 МК України, обмежившись усним зауваженням та закрито провадження у справі.

Згідно з постановою суду 28.11.2022 року о 19 год. 29 хв., в зону митного контролю митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці смугою руху «зелений коридор» в напрямку «виїзд з України», прибув транспортний засіб марки "RENAULT SCENIC", реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) слідував з України до Республіки Польща в якості водія.

У ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього, в АСМО «Інспектор» та спрацювання системи аналізу та управління ризиками, встановлено, що ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) 20.04.2021ввіз на митну територію України, через пункт пропуску "Нові Яриловичі - Нова Гута", смугою руху «зелений коридор» в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року», транспортний засіб марки «LIFAN Х60», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 країна реєстрації - BY, для особистого користування.

Станом на 28.11.2022 зазначений транспортний засіб за межі митної території України не вивезено та в інший митний режим не поміщено.

На момент перетину кордону, відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, зазначеною особою подано не було.

Хоч автомобіль, керований ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) не є транспортним засобом комерційного призначення, на нього поширюється регулювання ч. 6 ст. 481 МК України, оскільки згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України термін товар вживаються в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином поняття транспортний засіб особистого користування охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю.

Згідно з ч. 7 ст. 380 МК України, у разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання митним органам власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим знищення або руйнування. Проте жодних документів вказаних у ч. 1 ст. 460 та ч. 7 ст. 380 МК України, гр. Республіки Білорусь ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) не надав.

У відповідності до вимог ст. 192 Митного кодексу України, до найближчого митного органу про обставини, події (аварії або дії обставин непереборної сили), місцезнаходження автомобіля гр. Республіки Білорусь ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) не звертався.

Згідно з електронною базою даних «Реєстр порушників митних правил» ЄАІС Держмитслужби України, ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) протягом року до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався.

Згідно баз даних, транспортний засіб марки «LIFAN Х60», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , ввезений 20.04.2021 ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) на митну територію України у митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року», станом на 28.11.2022не вивозився, в будь-який інший митний режим ніж «тимчасове ввезення» не поміщувався.

Таким чином, ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) перевищив строк тимчасового ввезення вищевказаного автомобіля більше ніж на тридцять діб відповідно до внесених змін до Митного кодексу України від 22.08.2019 року.

Представник митного органу Сичов Ю.В. подав апеляційну скаргу на зазначену постанову суду, в якій просить, оскаржувану постанову суду скасувати та постановити нову постанову, якою ОСОБА_5 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України з накладенням відповідного стягнення.

На підтримку своїх апеляційних вимог апелянт, фактично не оспорюючи вину ОСОБА_1 у скоєному покликається на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог законодавства, без повного та об`єктивного розгляду справи, оскільки вчинене ОСОБА_4 правопорушення не можна вважати малозначним з підстав передбаченого санкцією ч.6 ст.481 МК України стягнення.

Заслухавши пояснення представника митного органу, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи №461/6791/22 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Суд прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, що стверджується матеріалами справи, і таке в апеляційній скарзі представника митного органу не оспорюється.

Звільняючи ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП суд першої інстанції правильно врахував те, що останній раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, його ставлення до своїх дій та їх наслідків, відсутність суспільно небезпечних наслідків правопорушення, передання ним автомобіля на потреби Збройним силом України, а також короткий строк у який він не вивіз транспортний засіб за межі території України, а також з урахуванням конкретних обставин даної справи, що свідчить про те, що ці дії не представляють реальної суспільної небезпечності.

Більше того, з врахуванням конкретних обставин справи, на переконання апеляційного суду, наведене правопорушення не спричинило значних негативних наслідків, зокрема у виді несплати митних платежів або експлуатації на території України транспортного засобу без належних дозвільних документів, а тому виправдано вважати за вказаних обставин вчинене правопорушення малозначним.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що в суду першої інстанції були всі підстави для застосування відносно ОСОБА_1 положення ст.22 КУпАП.

Постанова суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі представника митного органу, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст.467 МК України -

постановив:

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 27 грудня 2022 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці Сичова Ю.В. без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.