КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/768/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 року місто Київ

справа № 369/9158/22

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 грудня 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.106-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнановинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 106-2 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.106-2 КУпАП закритона підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 06 січня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 грудня 2022 року та провадження щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.106-2 КУпАП закрити на підставі відсутності складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що суд першої інстанції при розгляді справи не прийняв до уваги його пояснення, однобічно розглянув справу, поклавши в основу постанови лише дані протоколу про адміністративне правопорушення та протоколу обшуку від 07 липня 2022 року, не надав оцінку постанові про закриття кримінального провадження, чим порушив його права.

Вказував, що судом не вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення та не перевірено правильність складання матеріалів справи, в тому числі і протоколу про адміністративне правопорушення щодо строку його складення.

Також ОСОБА_1 просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 грудня 2022 року.

Посилався на те, що копію постанови в день винесення йому надано не було, постанова була оприлюднена в ЄДРСР лише 04 січня 2023 року.

Відповідно до вимог частини 1 статті 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

У судове засідання апеляційного суду, призначене на 21 березня 2023 року о 16.00 год. ОСОБА_1 та прокурор Київської обласної прокуратури не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, про причини неявки не повідомили.

А відтак, суд апеляційної інстанції вважає неявку ОСОБА_1 та прокурора Київської обласної прокуратури такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи та вважає можливим розглядати справу за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та клопотання про поновлення строку на апеляційне скарження, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 01 грудня 2022 року. доказів отримання вказаної постанови ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Згідно даних ЄДРСР постанова оприлюднена в реєстрі 04 січня 2023 року.

Апеляційна скарга була подана 06 січня 2023 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за доцільне його поновити.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.106-2 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за незаконний посів або незаконне вирощування снотворного маку в кількості до ста рослин чи конопель у кількості до десяти рослин визначена у статті 106-2 КУпАП.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №867002 від 16 серпня 2022 року, 07 липня 2022 року о 00.58 год. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно вирощував рослини конопель в кількості до десяти рослин, а саме згідно з висновком експерта СЕ-19/111-22/26014-НЗПРАП від 01 серпня 2022 року, надані на експертизу рослини відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини, чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ст.106-2 КУпАП.

Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 106-2 КУпАП виходив з наявності в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

При цьому, оскільки строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого 106-2 КУпАП на момент розгляду справи закінчився, а відтак суд першої інстанції на підставі п.7 ст.247 КУпАП закрив провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження винуватості у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 106-2 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №867002 від 16 серпня 2022 року було надано: протокол обшуку від 07 липня 2022 року, висновок експерта СЕ-19/111-22/26014-НЗПРАП від 01 серпня 2022 року.

ОСОБА_1 , заперечуючи проти наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 106-2 КУпАП у суді першої інстанції надав копію постанови дізнавача СД ВП №2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області Полюшко В.С. про закриття кримінального провадження від 30 вересня 2022 року.

Як вбачається з копії постанови дізнавача СД ВП №2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області Полюшко В.С. про закриття кримінального провадження від 30 вересня 2022 року, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000555 від 07 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України за фактом зберігання ОСОБА_1 наркотичного засобу - канабісу закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Закриваючи кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000555 від 07 липня 2022 року дізнавач Полюшко В.С. встановив, що невідкладність проведення обшуку в постанові слідчого була обґрунтована тим, що є необхідність відшукування речей та документів, які вилучені в ході обшуку, які можуть бути використані як докази під час розслідування кримінального правопорушення, що мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Водночас такі підстави проведення обшуку не відносяться до переліку невідкладних. Вказана слідча дія не була невідкладною, а тому згідно з ч.2 ст.234 КПК України такий обшук має здійснюватися лише на підставі ухвали слідчого судді, а тому протокол обшуку не може бути визнано допустимим доказом.

Статтею 86 КПК України визначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Таким чином, протокол обшуку від 07 липня 2022 року є недопустимим доказом.

Матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого 106-2 КУпАП.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.106-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі від 16 серпня 2022 року, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП, не встановив всі фактичні обставини справи та всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.106-2 КУпАП, а тому дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.106-2 КУпАП.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia» , рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 грудня 2022 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.106-2КУпАП закриттю, у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.106-2КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 у строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 грудня 2022 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.106-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.106-2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.