БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2362/22 Провадження № 3/497/8/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2023 року суддя Болградського районного суду Одеської області Висоцький Сергій Олександрович , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 25.10.2004 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

19.11.2022 року поліцейським СРПП Болградського РВП складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 18.11.2022 року о 23:50 в м. Болград Одеської області по вул.Інзовська керував автомобілем Renault Captur, днз НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проведено за допомогою газоаналізатора Алкотестер «Драгер» відповідно до ст.266 КУпАП, чим порушив п. 2.9а ПДР, за що встановлена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно працює водієм в Болградському РССТ. 18.11.2022 року вдень він керував службовим автомобілем Renault Captur, днз НОМЕР_3 , але о 17-00 годині передав автомобіль іншому водію підприємства ОСОБА_2 , оскільки його робочий день закінчився. Ввечері того ж дня, він вжив спиртні напої дома, але пізно ввечері попросив ОСОБА_2 відвезти його та знайому дівчину до магазину за продуктами, на що він погодився. Близько опівночі вони їхали на автомобілі Renault Captur, днз НОМЕР_3 , за кермом ОСОБА_2 , на передньому сидінні дівчина, а він на задньому пасажирському сидінні по вул.. Інзовська та зупинились біля магазину «Юність», кафе «Сіли-Поїли». Потім ОСОБА_1 вийшов з автомобіля подихати свіжим повітрям, оскільки погано себе почував, й через деякий час до нього під`їхали військові, запитавши причини порушення комендантської години. Після чого на місце прибули поліцейські й звинуватили у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, вимагали пройти опосвідчення. Оскільки ОСОБА_1 знаходився у стані сп`яніння, погано себе почував, неадекватно сприймав оточення та перелякався поведінкою військових, не зміг належним чином пояснити ситуацію поліцейським та з метою уникнення конфлікту погодився пройти опосвідчення за допомогою газоаналізатора Алкотестер «Драгер». Потім поліцейські склали протокол й забрали автомобіль, а ОСОБА_1 пішов додому самостійно.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положення ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Суд не має законних підстав самостійно збирати докази винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №066086 від 19.11.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 18.11.2022 року о 23:50 в м. Болград Одеської області по вул.Інзовська керував автомобілем Renault Captur, днз НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проведено за допомогою газоаналізатора Алкотестер «Драгер» з результатом 1,95 проміле відповідно до ст.266 КУпАП, чим порушив п. 2.9а ПДР України, проводився відеозапис подій.

Згідно ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за N 1452/735 визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду (п.1). Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (п.2). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.7 розділ І).

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року із змінами і доповненнями, визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Аналіз положень зазначених норм права дає підстави стверджувати, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії, тобто особи, які керують транспортним засобом (автомобілем).

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, за вказаною у протоколі фабулою, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування в цей час цієї особи в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що зафіксовано відповідно до встановленого порядку

Відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що проводився відеозапис за допомогою боді-камери. Оглядом в судовому засіданні за допомогою ноутбука наявного в матеріалах справи двд-диску встановлено наявність відеозаписів.

Так, з відео-файлу «0002022__0004» вбачається, що особа у військовій формі звертається до ОСОБА_1 , який знаходиться біля стоячого автомобіля білого коліру, та дівчини, яка знаходиться в автомобілі, з питанням щодо порушення комендантської години, та знаходження в нетверезому стані. Після чого, ця ж особи наказує оформляти поліцейському, що здійснював відеозапис на боді-камеру, який самостійно почав шукати ключі від автомобіля, але не знайшов й ОСОБА_1 пояснив, що їх в нього немає, а реєстраційний талон дістав з авто.

З відео-файлу «0002022_111900244_0001» вбачається, що проводиться опосвідчення ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру. При цьому на запитання поліцейського ОСОБА_1 спочатку зазначає, що керував автомобілем ІЖ (2:07).

З відео-файлу «Whats App Video 2022-11-19 at 02.40.07» вбачаються ті ж самі події, що зафіксовані на відео файл «0002022_111900244_0001».

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що працює водієм в Болградському РССТ. 18.11.2022 року приблизно о 16-17 годині вечора прийняв від іншого водія підприємства ОСОБА_1 службовий автомобіль Renault Captur, днз НОМЕР_3 . Приблизно після 22 години вечора 18.11.2022 року поїхав розводити по домівках працівників підприємства, після чого приблизно о 23-30 годині зателефонував ОСОБА_1 й попросив під`їхати до нього. Завбравши ОСОБА_1 з дому, з ним поїхали до іншого будинку, де забрали дівчину й поїхали по напрямку 1 школи, кафе «Сіли-Поїли». В цей момент ОСОБА_2 побачив, що ОСОБА_1 заснув. В дорозі ОСОБА_2 зателефонувала дружина, оскільки прорвало опалення, він зупинився біля магазину «Юність» й побіг додому, оскільки живе поблизу від цього магазину по вул.Терещенка. Повернувшись приблизно через 40-60 хвилин виявив відсутність авто, але на телефонні дзвінки ОСОБА_1 не відповідав. Потім з`ясувалось, що автомобіль затримали поліцейські.

Будь-які інші докази в матеріалах справи відсутні.

З наданих до справи доказів не вбачається факту керування ОСОБА_1 автомобілем у зазначеному в протоколі місці та часі, оскільки з жодного доказі цього не вбачається, а сам ОСОБА_1 плутається в розмові з поліцейським та не надає чітких та однозначних пояснень. Навпаки, досліджені докази свідчать про відсутність факту керування ОСОБА_1 18.11.2022 року о 23:50 в м. Болград Одеської області по вул.Інзовська автомобілем Renault Captur ДНЗ НОМЕР_3 .

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові ВС КАС від 21.08.2019 року по справі за №215/5304/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності здійснюється за умови повного з`ясування усіх обставин вчиненого нею адміністративного правопорушення та виявлення причин, що спричинили його вчинення. Для притягнення особи до адміністративної відповідальності не достатньо лише встановлення факту вчинення нею порушення, оскільки застосування передбачених нормами КУпАП заходів впливу, можливе лише за умови відсутності обставин, визначених статтями 17, 247 КУпАП та у разі, якщо вина особи повністю, доведена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст. 62, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Тим більше, що процедура проходження огляду на стан сп`яніння чітко регламентована ст. 266 КУпАП.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.

Оцінюючи докази в їх сукупності, на підставі повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи, суд приходить до висновку про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у діях ОСОБА_1 , що описані в протоколі про адміністративне правопорушення.

А відтак, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 221, 247, 254, 256, 266, 280, 283-289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя С.О.Висоцький