Справа № 484/624/23
Провадження № 3/484/329/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Маржина Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли до суду 30.01.2023 року з Військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троїцьке Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, військовослужбовця за мобілізацією, обіймаючого посаду тесляра-покрівельника 1 будівельного відділення взводу загальнобудівельних робіт роти інженерної підтримки військової частини НОМЕР_1 у званні солдат, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , військовий квиток серії НОМЕР_3 , виданий 08.12.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 ; раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, -

ВСТАНОВИВ:

20.01.2023 року о 21:30 годині солдат ОСОБА_2 , перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , в умовах особливого періоду, мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 відмовився. Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_2 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи у його відсутність; вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю.

Відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-20 КУпАП, не є обов`язковою, а тому вважаю за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_2 на підставі наявних у справі доказів.

Ознайомившись із протоколом про військове адміністративне правопорушення НОМЕР_1 № 63 від 21.01.2023 року та дослідивши додані до нього письмові докази, приходжу до висновку про те, що викладені у протоколі обставини адміністративного правопорушення знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду.

Судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.12.2022 року № 360/ДСК ОСОБА_2 з 13.12.2022 року зараховано до списків особового складу вказаної частини, як такого, що призваний по мобілізації та призначено на посаду тесляра-покрівельника 1 будівельного відділення взводу загальнобудівельних робіт роти інженерної підтримки вказаної військової частини.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діє особливий період.

Статтею 1 Закону "Про оборону України" визначено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/320 (затверджений Законом України від 17.03.2014 року за № 1126-У11 "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізації"), на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно положень п.2 ч.1 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, солдат ОСОБА_2 як військовослужбовець був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, визначеними статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби при перебуванні на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Відповідно до ст. ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися всіх порядків і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Однак, солдат ОСОБА_2 , діючи умисно, всупереч наведеним статутним обов`язкам та інтересам служби, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Так, 20.01.2023 року о 21:30 годині в розташуванні військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 було виявлено солдата ОСОБА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння. Він мав різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, що підтверджується рапортом ОСОБА_3 , письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_2 було запропоновано пройти медичний огляд на встановлення стану сп`яніння.

Однак, ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду від 20.01.2023 року, який підписано свідками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

ОСОБА_2 не оспорює факту вживання алкогольних напоїв, перебування на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджено його письмовими поясненнями про визнання вини, які містяться у протоколі про військове адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Сукупність встановлених обставин, підтверджених належними і допустимими доказами, переконує суд у тому, що вина ОСОБА_2 у пред`явленому обвинуваченні знайшла своє повне підтвердження під час розгляду справи.

При накладенні стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП (в редакції, чинній на час розгляду справи) встановлена відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, у виді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП (в редакції, чинній на час вчинення правопорушення) встановлена відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду у виді штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Враховуючи наведене, характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу правопорушника, ставлення його до вчиненого, вважаю за необхідне призначити йому стягнення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП в редакції чинній на час вчинення правопорушення, у вигляді штрафу у розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3 655 грн.

Крім того, на підставі ст. 40-1 КУпАП, п.5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 33, 283, п.1 ч.1 ст. 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП та призначити йому стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3 655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір на користь держави в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанову може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СУДДЯ: