Провадження № 3/522/26/23
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, працюючого на посаді навідник 1 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки, одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
03 грудня 2022 року о 12 годині 00 хвилин в ході перевірки особового складу за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , була виявлена відсутність солдата ОСОБА_1 , який самовільно залишив місце розташування підрозділу без поважних причин під час воєнного стану. Повернувся самостійно до місця несення служби 04 грудня 2022 року близько 18 години 00 хвилин, тим самим вчинив правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, шляхом направлення судової повістки за допомогою смс-повідомлення. Заяв чи клопотань про відкладення судового розгляду справи не подавав.
Крім того, інформація про дату, час та місце розгляду справи перебуває у відкритому доступі на офіційному сайті суду, а відтак останній мав цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими йому процесуальними правами.
Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, знав, що розгляд справи стосовно нього відбудеться в Приморському районному суді м. Одеси, не з`явився, суд оцінює таку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді та спроба уникнути відповідальності.
Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-11 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа, щодо якої розглядається справа, виявить бажання з`явитись до суду за умови не повідомлення суду поважної причин своєї неявки.
Слід зазначити, що сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, утриматися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби законодавства для прискорення процедури слухання.
З урахуванням того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилась, до суду будь-яких доказів своєї невинуватості не надала, приймаючи рішення по суті, суд виходить з наявних в матеріалах справи даних.
Дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про військове адміністративне правопорушення серії А7397 № 18 від 05.12.2022 року, місцем вчинення правопорушення є населений пункт, який знаходиться на території Білозерського (Херсонського) району Херсонської області.
Згідно розпорядження Голови Верховного Суду від 26.09.2022 року №52 «Про зміну територіальної підсудності судових справ у Херсонській області» матеріали даної справи надіслано на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси.
Також, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року №1932-ХІІ зі змінами, визначено, що особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У відповідності до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 року, визначено, що особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Обставинами (умовами), що визначають момент настання особливого періоду є: або оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент ведення воєнного стану в України чи окремих її місцевостях. Таким чином, часткова мобілізація, яка оголошувалася Указами Президента України, є складовою частиною особливого періоду. У відповідності до абзацу 8 статті 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Президент України приймає рішення про демобілізацію із внесенням відповідного Указу на затвердження Верховною Радою України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»,воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, дію якого було продовжено в подальшому до теперішнього часу.
За викладених обставин особливий період як часовий проміжок, що охоплює мобілізацію, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, не завершився.
Відповідно до ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів. Зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції України, неухильно виконувати вимоги військових статутів.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.
Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про військове адміністративне правопорушення серії А7397 № 18 від 05.12.2022 року, в якому ОСОБА_1 свою вину визнав, рапортом командира роти вогневої підтримки від 04.12.2022 року, рапортом заступника командира РВП від 03.12.2022 року, пояснювальною запискою ОСОБА_2 від 05.12.2022 року, пояснювальною запискою ОСОБА_3 від 05.12.2022 року, поясненнями ОСОБА_1 від 05.12.2022 року, в яких останній свою вину визнав, витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 78 від 20.06.2022 року, копіями документу, що посвідчує особу ОСОБА_1 , копіями військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 .
Частина 4 статті 172-11 КУпАП передбачає покарання за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.
Згідно ч. 1 ст. 172-11 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.
Відповідно до санкції ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, вказане правопорушення тягне за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.
Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст. 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність правопорушника, є його щире розкаяння.
Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.
Ознайомившись з адміністративними матеріалами, а саме протоколом про військове адміністративне правопорушення серії А7397 № 18 від 05.12.2022 року, копіями матеріалів, що містяться у справі, суд вважає, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу у мінімальному розмірі.
Крім того, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Керуючись ст. 9, 10, 24, 34, 35, 172-11, 221, 268, 283, 284 КУпАП, п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:
Визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, працюючого на посаді навідник 1 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки, одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 (нуль) копійок.
На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, працюючого на посаді навідник 1 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки, одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , звільнити від сплати судового збору.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Суддя Приморського районного суду
м. Одеси І.В. Циб