П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1776/23

17 листопада 2023 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Куценко О.О., за участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

17 листопада 2023 року до суду із відділення поліції № 2 (смт Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області надійшли адміністративні справи стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП (№338/1776/23) та за ч.2 ст. 173-2 КУпАП (№338/1177/23).

Ухвалою судді від 17 листопада 2023 року справи були об`єднані в одне провадження.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №994050, складеного 16 листопада 2023 року: 06 листопада 2023 року о 00 годині 30 хвилин, в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №994093, складеного 17 листопада 2023 року: 14 листопада 2023 року о 00 годині 30 хвилин, в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень не визнав. Пояснив, що дійсно мала місце сварка з дружиною, яка виникла на побутовому ґрунті. Однак вказаний конфлікт спровокувала дружина. Будь-якої шкоди дружині він не спричинив, конфлікт мав взаємний характер.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що її чоловік ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, внаслідок чого між ними виникають сварки на побутовому ґрунті. Останні рази це відбулось 06 та 17 листопада 2023 року про що вона повідомила у поліцію.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відсутні належні та достатні докази, щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і повне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до норм чинного КУпАП, суддя вирішує справу за обставинами, суттю та наслідком правопорушення, які викладені у протоколі.

Диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 1Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Для встановлення події і складу правопорушення, зазначеного у ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство, яке має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Так в якості доказів вини ОСОБА_1 було надано: відповідні протоколи про адміністративне правопорушення; протоколи прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується); письмові поясненнями ОСОБА_2 .

Дослідивши вказані докази вважаю, що відсутні належні та достатні докази, щодо вчинення ОСОБА_1 насильницьких дій фізичного чи психічного характеру у відношенні до своєї дружини ОСОБА_2 , подані суду на дослідження докази вказують на ознаки побутової сварки та не дають підстав для того, щоб зробити категоричний висновок про те, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив домашнє насильство .

Так, відсутні в матеріалах докази і того, що ОСОБА_1 завдав шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 , а лише її письмові пояснення не можуть бути достатнім та належним доказом на підтвердження цих обставин.

Крім того, викладаючи у протоколах суть адміністративних правопорушень, які ставляться у вину ОСОБА_1 працівник поліції не зазначив, що дії, передбачені ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, вчинені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення. Відсутня в матеріалах справи і копія постанови суду, яка б набрала законної сили, про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, виклад діянь, які ставляться у вину правопорушнику, має бути конкретизований, тобто у формулювання адміністративного правопорушення мають включатися всі ті дії (бездіяльність), що відповідають опису об`єктивної сторони адміністративного правопорушення в адміністративно-правовій нормі, якою передбачена відповідальність за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Для встановлення події і складу правопорушення, зазначеного у ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство, яке має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Слід також зауважити, що можливість перекваліфікації дій правопорушника чинним КУпАП не передбачена, а обставини щодо вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення не підтверджені належними доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених у справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, і прийти до висновку чи містять її дії ознаки саме такого правопорушення.

Основними засадами судочинства, визначеними у ст. 129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 6 "Право на справедливий суд" Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, за вказаних обставин суд не має права з власної ініціативи у будь-який спосіб збирати докази винуватості особи.

Крім того, відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Вказані положення Конституції України поширюються на доведення винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

Вимагання від особи надання доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Аналізуючи фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та долучених до нього матеріалах, за відсутності належних і допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, приходжу до висновку, що провадження у цій справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283-284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу цього адміністративного правопорушення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: