Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 16.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Дата набрання законної сили: 15.02.2023
Номер судового провадження: не визначено
Провадження № 33/824/453/2023 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 4 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 лютого 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Савенецької-Фурс Тетяни Володимирівни на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 06 грудня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 130, ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03 жовтня 2022 року серії ААД №370068 03 жовтня 2022 року о 00 год. 10 хв. в м. Києві по вул. Великій Кільцевій дорозі навпроти вул. Зодчих 54, ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW Х5, державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бордюрний камінь, що призвело до пошкодження транспортного засобу з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3, 12.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03 жовтня 2022 року серії ААД №370068, 03 жовтня 2022 року о 00 хв. 10 хв. в м. Києві по Великій Кільцевій дорозі навпроти вул. Зодчих 54, ОСОБА_1 вживав алкоголь після вчинення ДТП з його участю. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер». Тест 576, результат - 1,36 проміле, чим порушив п. 2.9а, 2.10є Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 06 грудня 2022 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за ч. 4 ст. 130 КУпАП, із застосуванням ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 496 грн. 20 коп.

Ухвалюючи постанову, місцевий суд оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, прийшов до висновку про те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.3, 2.9 «а», 2.10 «є», 12.1 ПДР України та його дії кваліфіковані за ч. 4 ст. 130, ст. 124 КУпАП вірно.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат Савенецька-Фурс Т.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 06 грудня 2022 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130, ст. 124 КУпАП, через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Савенецька-Фурс Т.В.зазначає, що суддя Новик В.П. в ході судового розгляду справи не дослідила та не надала оцінку поданим ОСОБА_1 пояснень, доказів та клопотань. Як доказ, суду була надана накладна про придбання нових запчастин до авто, що вказує на те, що ОСОБА_1 не вчиняв жодного ДТП, а в нього просто зламався автомобіль і він не зміг продовжити рух далі, а був вимушений припаркуватись обабіч дороги, щоб не заважати іншим учасникам руху. Відповідно, ОСОБА_1 не погоджується з постановою суду першої інстанції, оскільки судом не доведено вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди та даних, які мають значення для вирішення справи, а саме не проведено детальне дослідження у присутності захисника в судовому засіданні та не надано належної оцінки відео з нагрудної камери (відеореєстратора) № 472126. Крім того, поліцейськими не проводився огляд місця скоєння дорожньо-транспортної пригоди та самого автомобіля марки «БМВ-Х5», номерний знак НОМЕР_1 на предмет виявлення механічних пошкоджень на транспортному засобі та слідів, що вказували на скоєння ДТП. На схемі доданої поліцейськими до протоколу про адміністративне правопорушення зазначені недостовірні розміри сталих елементів проїзної частини та прив`язки до місця можливого скоєння дорожньо-транспортної пригоди, через відсутність слідів ДТП та проведення замірів не спеціальною рулеткою, а власними кроками. З наданого поліцейськими відеозапису з нагрудної камери вбачається, що поліцейські перевищили свої службові повноваження та незаконно склали 2 протоколи, що самі і підтвердили. Захисник також вказує на те, що поліцейськими порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом вини апелянта. Так, відповідно до КУпАП підставою для проведення перевірки на предмет перебування водія у стані алкогольного сп`яніння є порушення правил дорожнього руху, зупинка транспортного засобу та скоєння ДТП водієм транспортного засобу. ОСОБА_1 правил дорожнього руху не порушував та не скоював ДТП, тому у поліцейських були відсутні будь-які підстави для проведення перевірки ОСОБА_1 на предмет вживання алкоголю, адже під час приїзду патрульних він не був учасником дорожнього руху. Тому поліцейські, щоб хоч якось виправдати свої незаконні дії спочатку навмисно складають протокол про нібито вчинене ДТП за участю ОСОБА_1 , а далі цей протокол відкрив їм дорогу для проведення перевірки водія на стан сп`яніння та складання протоколу по ст.130 КУпАП. Крім того, огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений без присутності двох свідків, що підтверджується відсутністю у відповідній графі їхніх анкетних даних та підписів. Підвезений четвертим автопатрулем поліції спеціальний засіб «Драгер» виявився технічно несправним та роздрукував чек про проведення тестування на алкоголь з відсутністю результату тестування 1,36% проміле, який в подальшому працівник поліції дописав власноручно. Також, у матеріалах справи відсутнє направлення видане апелянту на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. Захисник також вказує на те, що після проведення тестування на алкоголь поліцейські не відстороняли ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та не передавали для подальшого доставлення водієві евакуатора, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ч.4 ст. 130 КУпАП. Також, поліцейськими невірно було зазначено порушення ОСОБА_1 пункту правил дорожнього руху, а саме п. 2.9 «е» ПДР був внесений у протокол замість п. 2.10 «є» за ч. 4 ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали провадження, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п. 2.3 КУпАП для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів; під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів; не забруднювати проїзну частину та смугу відведення автомобільних доріг; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; повідомляти дорожньо-експлуатаційним організаціям або уповноваженим підрозділам Національної поліції про виявлені факти створення перешкод для дорожнього руху; не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам.

Відповідно до п. 12.1 КУпАП під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні зазначених правопорушень та вказує на те, що адміністративних порушень він не вчиняв.

Постановляючи оскаржувану постанову, місцевий суд виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю підтверджується наявними у справі доказами, а саме: «як вбачається із схеми місця ДТП, даних відеозапису працівників патрульної поліції, а також пояснення самого ОСОБА_1 , останній, керуючи автомобілем «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, щоб мати змогу врахувати дорожню обстановку, а також стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого вказаний транспортний засіб здійснив зіткнення із бордюрним каменем, що призвело до пошкодження автомобіля, що підтверджується даними пошкодження транспортного засобу на схемі ДТП».

Разом з тим, аналіз зазначених доказів свідчить, що вони у своїй сукупності не дають можливості дійти до висновків, зазначених місцевим судом.

Так, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні схема місця ДТП, що додана до протоколу, не містить жодної доказової інформації про порушення ОСОБА_1 п. 2.3, 12.1 Правил дорожнього руху України.

Пояснення самого ОСОБА_1 , на які послався місцевий суд, також не містять зазначених доказів. Напроти, ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях вказав поліцейському, що під час руху в м. Києві по вул. Велика Окружна, його автомобіль почало носити по дорозі і він вдарився в бордюр.

З наданого відео з бодікамери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово вказував поліцейському, що в процесі руху в нього зламався автомобіль і саме через технічну несправність він, зупиняючись, вдарився колесом в бордюр.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 наданих місцевому суду, вбачається що 03 жовтня 2022 року о 00 год. 10 хв. він керував автомобілем «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1 по Кільцевій дорозі в м. Києві. При русі в його автомобілі поламалася рульова тяга і тому автомобіль занесло на бордюрний камінь, після чого він викликав евакуатор.

Отже, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, а саме, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бордюрний камінь, що призвело до пошкодження транспортного засобу з матеріальними збитками.

При цьому, місцевий суд не звернув уваги, що відповідальність за ст. 124 КУпАП настає виключно у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило певні наслідки, а саме пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тощо.

З диспозиції зазначеної норми закону вбачається, що порушені особою правила дорожнього руху, мають перебувати в причинному зв`язку з наслідками, визначеними вказаною статтею.

В даному випадку, пошкодження транспортного засобу ОСОБА_1 мало статись саме через порушення останнім правил дорожнього руху.

Не дивлячись на те, що жодних доказів порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху матеріали справи не містять, поліція таких доказів не зафіксувала; особа, що притягується до адміністративної відповідальності неодноразово наголошувала, що в неї зламався автомобіль; поліцейський, складаючи протокол про адміністративне правопорушення, не перевірив зазначені доводи ОСОБА_1 , не здобув доказів, які б спростовували зазначені доводи, а, відтак, вказав в протоколі про порушення останнім правил дорожнього руху, керуючись виключно припущеннями.

Перевіряючи доводи захисника ОСОБА_1. в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційним судом в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_2 . Зазначений свідок суду пояснив, що на початку жовтня 2022 року ОСОБА_1 вночі зателефонував йому та вказав, що в його автомобілі поламалася рульова тяга, попросивши допомогти з ремонтом авто, яке він зобов`язався доставити на евакуаторі. Після обстеження автомобіля ОСОБА_1 було виявлено розрив рульової тяги. Вказану запчастину він особисто замовив на СТО та замінив.

Зазначені свідчення підтверджуються наданою суду накладною № SI003746635 від 03 жовтня 2022 року, відповідно до якої ОСОБА_2 03 жовтня 2022 року замовив запчастини, а саме тягу рульову, важіль підвіски, шланг гальмівний, рідина гальмівна.

Враховуючи зазначене, судом апеляційної інстанції встановлено, що транспортний засіб ОСОБА_1 під час руху зазнав поломки, а саме пошкодження рульової тяги, що і стало підставою екстреного гальмування та остаточної зупинки транспортного засобу внаслідок зіткнення з бордюром.

Отже, матеріали справи не містять доказів порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, в тому числі і тих, що мали наслідком пошкодження транспортного засобу.

За таких обставин, відповідальність водія за ст. 124 КУпАП виключається, з огляду на відсутність у його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 2.10 «є» Правил дорожнього руху України - у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, водій, зобов`язаний до проведення медичного огляду, не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

З огляду на встановлені обставини справи, апеляційний суд вважає, що екстрена зупинка транспортного засобу, через його поломку, за відсутності інших учасників, яким спричинена шкода в результаті такої поломки не є дорожньо-транспортною пригодою, в розумінні ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 130 КУпАП вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.

Згідно з п. 1.10 Правил, дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки;

За змістом зазначених норм закону, заборона на вживання алкогольних напоїв встановлена для особи, яка керувала транспортним засобом, яка причетна до дорожньо-транспортної пригоди за її участю та щодо якої є підстави вважати, що вона має пройти огляд на стан сп`яніння.

В даному випадку, наявними у справі доказами доведено лише одну подію, а саме поломку транспортного засобу ОСОБА_1 , яка сталась під час руху, незалежно від волі водія чи інших учасників руху, без будь-якого механічного впливу на автомобіль.

Отже, зазначена поломка автомобіля не може вважатись подією, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки, за умови, що жодних інших збитків, крім самої поломки не встановлено і не доведено.

Також, з матеріалів справи вбачається, що після зупинки транспортного засобу через поломку, ОСОБА_1 викликав евакуатор та чекав евакуації автомобіля на СТО.

В даному випадку, за відсутності самої дорожньо-транспортної пригоди, розуміючи, що транспортним засобом він більше керувати не буде через його поломку, обов`язку проходити медичний огляд на стан сп`яніння у нього немає, поліцію на місце зупинки ніхто не викликав, матеріальна шкода нікому не спричинена, ніхто не постраждав, ОСОБА_1 обґрунтовано вважав, що заборона на вживання алкогольних напоїв, встановлена п. 2.10 «є» правил дорожнього руху на нього не розповсюджувалась, оскільки він не був причетний до дорожньо-транспортної пригоди, в розумінні п. 1.10 правил, по причині відсутності такої.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв після зупинки транспортного засобу через поломку останнього не утворює складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, через відсутність як об`єктивної так суб`єктивної сторони складу даного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У частині 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення та постанові суду, апеляційний суд приходить висновку, що наявними у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

На зазначене місцевий суд уваги не звернув, дійшов помилкових висновків, щодо доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначених правопорушень, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 284, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Савенецької-Фурс Тетяни Володимирівни задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 06 грудня 2022 рокускасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124 КУпАП, закрити з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...