Провадження № 3/204/5483/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Токар Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в «Еліт-Проект», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №5134005 від 27.06.2023 року, 26.06.2023 року о 23.50 год. в м.Дніпро по вул.Шаховий проїзд біля буд.36 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зі згоди водія за допомогою приладу Alcotest Drager 7510 Arme-0290, результат позитивний 1,56 проміле, тест №649; водій з результатом згоден. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого щодо них судового провадження.

Враховуючи наведене, а також вимоги ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п.2.9.а Правил дорожнього руху України, згідно з якими водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, і повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №513405 від 27.06.2023 року, згідно якого, 26.06.2023 року о 23.50 год. в м.Дніпро по вул.Шаховий проїзд біля буд.36 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зі згоди водія за допомогою приладу Alcotest Drager 7510 Arme-0290, результат позитивний 1,56 проміле, тест №649; водій з результатом згоден. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) Протокол складено уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП. Під час складання протоколу свідки присутні не були, події фіксувались на камеру №№471056, 471428; ОСОБА_2 роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП, про що у протоколі міститься відповідний запис;

- відеозаписами на DVD-диску з нагрудних камер поліцейського на яких зафіксовані події, що стались 26.06.2023 року о 23.50 год. в м.Дніпро по вул.Шаховий проїзд біля буд.36 (а.с.2);

- тестом на алкоголь, який проводився за допомогою газоаналізатору ALCOTEST Drager 7510, тест №649 проведений 27.06.2023 року о 00.11 год., з якого вбачається, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння 1,56 ‰ (а.с.3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підтверджує факт знаходження водія ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння із результатом тесту 1,56 ‰ (а.с.4);

- рапортом інспектора взводу 2 роти 4 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта Ратушного А.В. від 27.06.2023 року у якому зазначено, що з 26.06.2023 року по 27.06.2023 року за адресою: м.Дніпро, вул.Криворізька патрулем був виявлений транспортний засіб ЗАЗ 11027, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар під керуванням ОСОБА_2 . Останній був зупинений за адресою: м.Дніпро, вул.Шаховий проїзд, буд.36. При спілкуванні з водієм у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Водієві у встановленому законом порядку запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер на що водій погодився. Результат тест позитивний 1,56 проміле (а.с.5);

- екзаменаційною карткою водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за яким вбачається, що ОСОБА_2 отримав посвідчення водія 18.06.2015 року серії НОМЕР_2 за категоріями А1, А, В1, В (а.с.6).

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в наданих суду матеріалах щодо обставин адміністративного правопорушення, не вбачається.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, суд приходить до висновку про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При розгляді справи судом, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП.

Приймаючи до уваги викладене, суд робить висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у керуванні особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню вини та інших вимог ст.33 КУпАП, а також безальтернативності санкції ч.1 ст.130 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 40-1, ч.1 ст.130, 283-285, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.В. Токар