ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/170/23 Справа № 932/6713/22 Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Мулька А.В. на постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2022 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

представника адвоката Мулька А.В.,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк в 1 рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, 26.10.2022 року о 21-13 год. водій ОСОБА_1 , у порушення п. 2.5 ПДР України, знаходячись на вул. Панікахи, 14 у м. Дніпро, керуючи автомобілем «Деу» д/н НОМЕР_1 став учасником ДТП з транспортним засобом «Лексус». Під час спілкування з водієм були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився на боді-камери DM 473042 та DM 473060, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови; скасувати її та винести нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи необхідність поновлення строку вказує, що постанова від 24.11.2022 року ухвалена за відсутності ОСОБА_1 , який належним чином не був повідомлений про дату та час судового розгляду адміністративної справи. Копія постанови йому надіслана не була. Копія постанови отримана адвокатом через підсистему Електронний суд 20.12.2022 року.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що постанова Бабушкінського районного суду є незаконною та необґрунтованою через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам провадження та істотного порушення вимог матеріального та процесуального права.

Вказує, що ОСОБА_1 був позбавлений свої прав, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що розгляд справи відбудеться 30.11.2022 року о 10 год., проте сам розгляд відбувся 24.11.2022 року за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вважає, що суддя вийшла за межі пред`явленого ОСОБА_1 обвинувачення та самостійно відшукувала докази його вини.

Зазначає, що в порушення Інструкції ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу в присутності 2 свідків.

Посилається на те, що перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом.

В судовому засіданні адвокат Мулько А.В. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримали клопотання про поновлення строку, доводи та вимоги апеляційної скарги та просили задовольнити її вимоги.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, враховуючи, що постанова від 24.11.2022 року ухвалена за відсутності ОСОБА_1 та з метою доступу до правосуддя, тому причини пропуску строку є поважними, і вважаю за необхідне поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, вважаю їх неприйнятними з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суддею суду першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови вказані вимоги були дотримані.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив обґрунтований висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 355516 від 26 жовтня 2022 року, яким зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; рапортом старшого лейтенанта поліції Бойко О. від 26 жовтня 2022 року, де викладені обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КП ДБКЛПД ДОР, складеного о 21:35 год. 26.10.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння; відеозаписом, знятого на нагрудну камеру відеоспостереження працівників поліції, де зафіксований факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та у медичному закладі.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, а їх сукупність засвідчують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, письмові докази узгоджуються з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, а тому сумнівів в їх достовірності не виникає, що спростовує доводи адвоката про те, що всі докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи є неналежними та недопустимими.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи, а доводи щодо що суддя місцевого вийшла за межі пред`явленого ОСОБА_1 обвинувачення спростовуються вищенаведеним.

Зміст доводів апеляційної скарги зводиться до того, що суд першої інстанції розглянув справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який не був повідомлений про час та дату судового засідання належним чином, чим суд порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Та обставина, що ОСОБА_1 не приймав особистої участі в суді першої інстанції, не є підставою для скасування судового рішення, оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в цій категорії справ не є обов`язковою. Крім того, під час апеляційного перегляду оскарженої постанови особам, які брали участь в судовому провадженні, були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та забезпечена можливість їх реалізації. Окрім того, права ОСОБА_1 , передбачені вказаною вище статтею, були відновлені шляхом подання апеляційної скарги та надання можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді.

Ствердження про те, що Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, не містить таку ознаку алкогольного сп`яніння як порушення координації рухів, та яка була вказана у протоколі в підтвердження об`єктивної сторони скоєного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є неспроможними, оскільки абз. 3 п. 3 вищезазначеної Інструкції чітко передбачає цю ознаку алкогольного сп`яніння.

Крім того, доводи представника про те, що в порушення п. 8 вищезазначеної Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться з залученням свідків є хибними, оскільки ст. 266 КУпАП передбачає можливість проведення огляду з використанням технічних засобів відеозапису. В разі неможливості застосування таких засобів закон зобов`язує проведення такого огляду в присутності 2-х свідків. Матеріали справи містить диск, який підтверджує наявність відеозапису, у зв`язку з чим дії поліцейських з приводу складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 повністю узгоджується з вимогами ст. 266 КУпАП, що спростовує доводи адвоката про необхідність обов`язкового залучення свідків при проходженні огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в результаті якого сталася ДТП, його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та у медичному закладі та відсторонення водія у зв`язку з такою відмовою повною мірою відображена на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських, підтверджується рапортом працівника поліції, які відповідно до ст. 251 КУпАП є належними і допустимими доказами. Обставини, які зафіксовані на відеозаписі, в повній мірі дозволяють встановити наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови судді і закриття провадження по справі з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не вбачаю, а тому вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити представнику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Мульку А.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Мулька А.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Кононенко