Провадження № 33/824/4962/2023 Доповідач в апеляційній інстанції Матвієнко Ю.О.
Категорія ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 листопада 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Матвієнко Ю.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн. 80 коп.

Вказаною постановою встановлено, що 20.08.2023 року о 20 год. 55 хв. ОСОБА_1 в м. Києві, Кільцева дорога, поблизу Київська обл., вул. Толстого, 1, керуючи транспортним засобом «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 , під час перестроювання в праву полосу для повороту праворуч, не переконався в безпеці маневру, не надав дорогу транспортному засобу «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку в тій смузі, на яку водій мав намір перестроїтись, в результаті чого здійснив зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та матеріальних збитків, чим порушив п. 10.3, п.10.1 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, у якій послався на неповноту судового розгляду, необ`єктивність та не всебічність дослідження судом наявних у справі матеріалів, та помилковість висновків суду про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Обгрунтовуючи скаргу, апелянт послався на те, що згідно оскаржуваної постанови його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується, у тому числі, показами свідка, однак у протоколі серії ААД № 367048 про свідка нічого не зазначено, відтак посилання суду на покази свідка є необґрунтованими. Крім того, адреса проживання свідка та іншого учасника ДТП однакові, що дає підстави для висновку про заінтересованість даної особи.

Також апелянт зазначає, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення дорожньо-транспортна пригода сталася на перехресті вулиць: Кільцева дорога та вул. Толстого, 1.

При цьому, поясненнядругого учасника ДТП - ОСОБА_2 від 20.08.2023 року, що керував транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_3 , підтверджують, що він виїжджав із вулиці Толстого,яка є другорядною дорогою, та продовжив рух прямо.

Відомості Схеми місця ДТПвказують, що транспортний засіб «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_3 , виїжджав з вулиці Київська.

Згідно оскаржуваної постановитранспортний засіб «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_3 , рухався у крайній правій смузі Кільцевої дороги і здійснював поворот праворуч.

Обгрунтування такого висновку місцевий суд у оскаржуваному рішенні не зазначив.

Апелянт рухався по головній дорозі - Кільцева дорога, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП та фотографіями місця ДТП із наявним дорожнім знаком 2.3 - «Головна дорога» та було визнано місцевим судом.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Volkswagen з державним номерним знаком НОМЕР_3 , рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу транспортному засобу, яким керував апелянт, наближаючись до перехрестя по головній дорозі.

Відповідно до п.16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Згідно з п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Місцевий суд не надав належної оцінки поясненням ОСОБА_2 від 20.08.2023 року та зазначеному апелянтом у письмових поясненнях №2 від 05.10.2023 року про необхідність врахування дорожньої обстановки та вимог Правил дорожнього руху, які дають підстави для висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталася із вини водія транспортного засобу Volkswagen Jetta,номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , який перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу транспортному засобу Toyota Auris, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що наближався до перехрещення проїзних частин по головній дорозі, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Toyota Auris, номерний знак НОМЕР_2 .

Крім того, ОСОБА_1 у апеляційній скарзі послався на невідповідність у Схемі місця ДТП прізвища другого учасника ДТП - ОСОБА_3 та зазначеного в ній часу ДТП - 21 год. 55 хв., в той час коли згідно з протоколом про адміністративне правопорушеннячас, о котрій сталася ДТП, - 20 год. 55 хв.

Апелянтом було долучено до матеріалів справи фотографії, які спростовують зазначене на Схемі місця ДТП фактичне розміщення транспортних засобів, розміри транспортних засобів та показники зазначених відстаней.

Відповідно до доданої до письмових пояснень №2 від 05.10.2023 року інформації щодо розмірів транспортних засобів, що були учасниками ДТП, розміри транспортного засобу Toyota Auris: довжина - 4,22 м., ширина - 1,76 м.; розміри транспортного засобу Volkswagen Jetta: довжина - 4,54 м., ширина - 1,4 м.

Поліцейські на Схемі місця ДТП відобразили ширину смуги руху на Кільцевій дорозі (3,6 м.) у три рази більшою, ніж транспортні засоби, що порушує масштаб зображення та не відображає реального розміщення об`єктів.

Апелянт вперше потрапив у ДТП, перебував у глибокому стресі та не міг об`єктивно оцінити зображене на Схемі місця ДТП, поставивши на вимогу поліцейського на ній підпис.

Свою незгоду із складеними поліцейськими документами ОСОБА_1 зазначив у протоколі від 20.08.2023 року.

В порушення вимог п. 3 р. І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, який визначає, що схема місця дорожньо-транспортної пригоди - графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, яке оформлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками; поліцейський в-2 р-6 б-3 п-1 ОПБ УПП в м. Київ ДПП рядовий поліції Кочут О.О. (0165275) не відобразив на Схемі місця ДТП всі об`єкти та не зафіксував всі обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин.

Додана до матеріалів справи Схема місця ДТП не відображає всіх об`єктів та не відповідає фактичним обставинам ДТП, отже складена поліцейськими з порушенням вимог Інструкції № 1395.

Також апелянт у скарзі посилається на те, що звертав увагу місцевого суду на незначний строк водійського стажу ОСОБА_2 та використання ним орендованого автомобіля, що може підтверджувати відсутність навиків водіння.

Крім того, в судовому засіданні захисник апелянта вказувала на суперечливі дані та наявні фотографії на місці ДТП, звертала увагу місцевого суду на характер пошкоджень обох транспортних засобів: у транспортного засобу апелянта - синій Toyota Auris, номерний знак НОМЕР_2 , було здійснено зіткнення у задню частину автомобіля і слід ушкоджень закінчується на передній частині автомобіля; у транспортного засобу - білого Volkswagen Jetta, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , ушкоджена ліва передня частина автомобіля, у зв`язку з чим захисник заявляла клопотання про проведення судової автотехнічної експертизи, яке місцевий суд залишив поза увагою.

Таким чином, на думку апелянта, місцевий суд не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, поверхнево дослідив обставини справи та дійшов помилкового висновку про винуватість апелянта у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Враховуючи викладене, апелянт просив скасувати постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Рибченко Н.М. апеляційну скаргу підтримали та просили про її задоволення, надавши пояснення, аналогічні змісту апеляційної скарги, зазначивши, що у діях ОСОБА_1 немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 в апеляційному суді проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечив, зазначивши, що він повністю погоджується з висновками місцевого суду, викладеними у постанові від 06 жовтня 2023 року.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Рибченко Н.М., які підтримали апеляційну скаргу та просили про її задоволення, пояснення ОСОБА_2 , який проти задоволення апеляційної скарги заперечив, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 10.3 Правил дорожнього руху у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Судом встановлено, що 20.08.2023 року о 20 год. 55 хв. ОСОБА_1 в м. Києві, Кільцева дорога, поблизу Київська обл., вул. Толстого, 1, керуючи транспортним засобом «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 , під час перестроювання в праву полосу для повороту праворуч, не переконався в безпеці маневру, не надав дорогу транспортному засобу «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку в тій смузі, на яку водій мав намір перестроїтись, в результаті чого здійснив зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.3, п.10.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно наявних у справі письмових пояснень водія транспортного засобу «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 він 20 серпня 2023 року о 20 год. 55 хв., виїжджаючи з вул. Толстого, повернув у крайню праву полосу згідно правил дорожнього руху та продовжив рух прямо у своїй полосі. Водій транспортного засобу «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 , їдучи у сусідній від нього полосі (лівій), різко повернув праворуч, тим самим врізався у авто, котрим керував ОСОБА_2 . При цьому, ОСОБА_2 у поясненнях зазначив, що рухався у своїй полосі прямо та удару завдав саме водій транспортного засобу «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с.3).

Згідно письмових пояснень водія автомобіля «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , він 20.08.2023 року о 20 год. 55 хв. рухаючись по Кільцевій дорозі біля виїзду з вул. Київська увімкнув правий поворотник, подивившись у дзеркало (праве), побачив, що немає перешкод руху, та почав перестроюватись праворуч для того щоб в подальшому здійснити поворот праворуч. Після здійснення маневру перелаштування під час повороту праворуч у транспортний засіб, яким він керував, було здійснено зіткнення у правий бік транспортного засобу. Автомобіль, який здійснив зіткнення, «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_3 , на момент того, як ОСОБА_1 робив маневр перелаштування, ще був на виїзді на Кільцеву дорогу, а полоса була порожня, тому, коли ОСОБА_1 безпечно виконав маневр, він почав пригальмовувати для того, щоб здійснити поворот праворуч, під час цього автомобіль Фольксваген в`їхав у лівий бік транспортного засобу ОСОБА_1 (а.с.5).

Згідно пояснень свідка ОСОБА_4 , яка була пасажиркою у автомобілі «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_3 , 20 серпня 2023 року о 20 год. 55 хв. вона, їдучи у автомобілі, стала свідком зіткнення, коли водій автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_3 , їхав у своїй смузі прямо, а водій «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 , повернув з сусідньої (лівої) смуги, прямо врізавшись у автомобіль, на пасажирському сидінні якого вона сиділа. ОСОБА_4 у поясненнях підкреслила, що вони їхали прямо у своїй смузі, коли в них різко повернув водій авто «Toyota» з сусідньої (лівої) смуги (а.с.4).

Вищенаведені пояснення учасників ДТП та свідка ОСОБА_4 узгоджуються із наявною у справі схемою місця ДТП (а.с.2), на якій зафіксовано розташування автомобілів після ДТП, зазначено місце зіткнення та вказано, які пошкодження отримали автомобілі учасників ДТП.

При цьому характер пошкоджень автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_3 , у якого було пошкоджено ліву частину, зокрема, ліве переднє крило і двері, фару, ліве дзеркало, капот, бампер, переднє ліве колесо, решітку радіатора, та характер пошкоджень автомобіля «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 ,у якого було пошкоджено праву частину, зокрема, передні праві двері, задні праві двері, правий поріг, заднє праве крило, свідчать про те, що зіткнення відбулось при перестроюванні автомобіля Toyota з полоси, у якій він рухався, на полосу праворуч, у якій прямолінійно рухався автомобіль Volkswagen, при цьому зіткнення відбулося правою частиною автомобіля Toyota з лівою та передньою зліва частиною автомобіля Volkswagen.

Вищенаведені докази у їх сукупності та взаємозв`язку підтверджують ту обставину, що саме у зв`язку із порушенням водієм автомобіля «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 вимог п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху було пошкоджено автомобіль «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , у зв`язку із чим обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №367048, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 наведеного Кодексу та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України (а.с.1); схемою місця ДТП, що складена за місцем пригоди та містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження (а.с.2); поясненнями, наданими учасниками ДТП щодо часу, місця, способу, найменувань транспортних засобів в частині обставин ДТП, які відповідають даним, відображеним в схемі ДТП та протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.3, 5); поясненнями свідка, які узгоджуються з матеріалами справи (а.с.4); фотографіями пошкоджень автомобілів (а.с.35).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності у апеляційного суду відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані належно оформлені матеріали, передбачені розділом ІХ «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року. Протокол підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 , який у протоколі зазначив «З протоколом не згоден».

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду в частині доведеності факту порушення ОСОБА_1 п.10.1., 10.3. ПДР України, апеляційним судом відхиляються, оскільки ці висновки суду ґрунтуються на наявних у справі належних та допустимих доказах, які у своїй сукупності підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п.10.1, 10.3. ПДР України, внаслідок чого було пошкоджено інший транспортний засіб.

При цьому доводи скарги фактично зводяться до того, що саме водій автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_2 є винуватцем ДТП, позаяк саме він мав пропустити автомобіль «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по Кільцевій дорозі, що є головною.

Ці доводи скарги спростовуються тією обставиною, що ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_3 , після виїзду з другорядної дороги по вул. Київська, рухався прямо по Кільцевій дорозі, яка є головною, у крайній правій смузі, не змінюючи напрямку руху, що підтверджується його поясненнями та поясненнями свідка ОСОБА_4 , як пасажира автомобіля.

Таким чином, ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 у другій смузі руху та мав намір здійснити поворот праворуч на вул. Толстого, при перестроюванні у крайню праву смугу руху, по якій в попутному напрямку рухався ОСОБА_2 на автомобілі «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_3 , мав виконати вимоги п. 10.3. ПДР України та пропустити автомобіль під керуванням ОСОБА_2 і тільки після цього виконати свій маневр.

Посилання апелянта на незаконність врахування судом показань свідка ОСОБА_4 , оскільки про неї не зазначено у протоколі, є безпідставними, зважаючи на те, що показання ОСОБА_4 , яка була безпосереднім очевидцем події, є належними та допустимими доказами у даній справі, мають значення для повного, всебічного та об`єктивного її розгляду, відтак обґрунтовано взяті до уваги місцевим судом.

Безпідставними є і посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 у своїх поясненнях зазначив, що виїжджав з вулиці Толстого, натомість насправді він виїжджав з вулиці Київська. Так, сам ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції зазначив, що він просто переплутав назви вулиць, оскільки не досить добре орієнтується у м. Києві. При цьому, дана помилка жодним чином не спростовує встановлені судом обставини справи, які підтверджуються іншими наявними у справі доказами та матеріалами.

Доводи скарги про складання Схеми місця ДТП з порушенням вимог Інструкції №1395 нічим не підтверджені та є власними припущеннями апелянта ОСОБА_1 . При цьому, апеляційний суд зауважує, що схема місця ДТП узгоджується з даними протоколу, поясненнями учасників ДТП та фотографіями пошкоджень автомобілів, і складена працівниками поліції з дотриманням встановленого для її складання порядку. Крім того, можлива наявність у схемі місця ДТП певних невідповідностей фактичного розміщення транспортних засобів після ДТП та розміщення їх у просторі за відстанями, що зазначені поліцейськими, жодним чином не спростовує доведеності факту порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 10.1, 10.3. Правил дорожнього руху та вчинення ним ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль ОСОБА_2 .

Відхиляються апеляційним судом і доводи скарги про незначний водійський стаж ОСОБА_2 та використання ним орендованого транспортного засобу, оскільки дані обставини не свідчать про те, що ОСОБА_2 допустив порушення Правил дорожнього руху та не спростовують порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 , вину якого у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, обґрунтовано встановлено місцевим судом.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів.

Оцінюючи сукупність наявних у справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях ознак правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, і, відповідно, розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були б підставами для її скасування та постановлення по справі нової постанови про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення про встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із накладенням на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Підстави до перегляду та зміни виду адміністративного стягнення, застосованого місцевим судом до ОСОБА_1 , у апеляційного суду відсутні, оскільки доводами апеляційної скарги це питання не охоплюється.

Враховуючи наведене, постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2023 року є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Ю.О.Матвієнко