Справа №587/861/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Черних О. М.
Номер провадження 33/816/162/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 184 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника Бєломар К.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника Бєломар К.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Сумського районного суду Сумської області від 08 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою по АДРЕСА_1

звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 184 КУпАП, обмежившись усним зауваженням,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 , звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 184 КУаАП, обмежившись усним зауваженням.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 184 КУпАП, з оголошенням усного зауваження ОСОБА_1 адвокат Бєломар К.О. подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати зазначену постанову а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Своє клопотання про поновлення строку мотивує тим, що під час підписання ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення графа про дату час і розгляд адміністративної справи не була заповнена, а була дописана пізніше, в той час, як зазначає адвокат, ОСОБА_1 не було вручено копію вказаного протоколу, а про дату судового розгляду ОСОБА_1 було повідомлено засобами телефонного зв`язку інспектором Лисенком В.Л., і на думку адвоката, ОСОБА_1 була позбавлена можливості реалізувати в суді, передбачені законом ст. 268 КУпАП права, якими наділена особа, котра притягується до адміністративної відповідальності.

Апелянт вказує на те, що оскаржуване рішення суду ОСОБА_1 особисто вручено не було, засобами поштового зв`язку не надходило. Оскаржуване рішення було отримане апелянтом лише 12.12.2022 року. При цьому, апелянт звертав увагу на те, що ОСОБА_1 проживає на території громади, де ведуться активні бойові дії та яку включено до Переліку громад, в районах яких ведуться бойові дії, обмежений рух транспорту, відсутній мобільний зв`язок та доступ до мережі Інтернету. Крім того, як зазначає апелянт, справу було розглянуто без участі ОСОБА_1 , чим судом було порушено право на захист та отримання правової допомоги адвоката.

Адвокат Бєломар К.О. в обґрунтування даного клопотання посилається на те, що з 24.02.2022 року в Україні введений воєнний стан, який створює об`єктивні перешкоди для реалізації своїх прав на судовий захист, проте, в умовах воєнного або надзвичайного стану конституційні права людини на судовий захист не можуть бути обмежені, і як зазначав апелянт, така позиція закріплена у рішенні ВС України, зокрема, від 11.08.2022 року у справі № 199/8478/21.

Апелянт зазначив, що наявні об`єктиві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 постанови Сумського районного суду Сумської області по справі про адміністративне правопорушення № 587/891/22.

За змістом апеляційної скарги просить постанову Сумського районного суду Сумської області від 08 липня 2022 року скасувати, а провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення

Заслухавши захисника особи, яку звільнено від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бєломар К.О., яка підтримала свої клопотання про поновлення строку на оскарження постанови, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі яка її подала з таких підстав.

Відповідно до ч. 2ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

При перевірці достовірності інформації про поважність пропущення строку на апеляційне оскарження, яку зазначає захисник, апеляційним судом встановлено наступне.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 150956 складеному інспектором ВП Сумського РУП ГУНП в Сумській області лейтенантом поліції Лисенком В.Л., ОСОБА_1 була обізнана про те, що відносно неї складено адмінпротокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП а саме, за фактом ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей ОСОБА_1 , 2020 р.н. та ОСОБА_2 , 2018 р.н., про дату, час і місце розгляду якого останній було відомо, про що свідчить наявність відповідних підписів ОСОБА_1 .

Крім того, ОСОБА_1 також були роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та вручена копія даного протоколу, що також підтверджується наявними підписами останньої у відповідних графах цього протоколу.

А тому, посилання сторони захисту щодо порушення вимог ст. 268 КУпАП, розгляду справи без участі ОСОБА_1 , неповідомлення останньої про дату, час і місце розгляду справи, не роз`яснення прав і обов`язків і не врученні копії протоколу відносно останньої та неотримання нею копії оскаржуваної постанови є безпідставними та такими що спростовуються наявними докази в матеріалах справи.

З приводу доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 не відомо було про наявність судового рішення, відносно неї, та судовий розгляд був проведений без її участі, то апеляційний суд вважає їх безпідставними, виходячи з наступного.

Зі змісту оскаржуваної постанови (а.с.9) вбачається, що судовий розгляд вказаної справи відбувся за участю ОСОБА_1 , яка в судовому засіданні надавала пояснення з приводу факту, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, в матеріалах справи міститься розписка датована 08 липня 2022 року (а.с.10), з якої слідує, що ОСОБА_1 було оголошено та роз`яснено зміст постанови від 08 липня 2022 року, якою ОСОБА_1 було звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , починаючи з 08.07.2022 року достеменно знала, про постановлену відносно неї постанову і мала можливість вчасно оскаржити рішення суду першої інстанції в порядку ст. 294 КУпАП, однак, вчасно не скористалася своїм правом.

На будь-які інші обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо) у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження в апеляційній скарзі не вказується, що в свою чергу свідчить про те, що апелянтом не доведено поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.

При цьому апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ сформульовану в рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України". Так, у пункті 41 цього рішення Європейський Суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде не обмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, матеріали справи не містять даних про наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не наведено таких причин в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження та в апеляційній скарзі.

В рішенні по справі «Устименко проти України» ЄСПЛ вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За своєю правовою природою право на оскарження судового рішення полягає у тому, що особа, яка не згодна з судовим рішенням щодо неї, звертається до суду вищої інстанції для відновлення своєї репутації та захисту своїх прав, адже вважає, що суд попередньої інстанції прийняв незаконне рішення.

При прийнятті рішення про необхідність відмови захиснику Бєломар К.О. у поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску; що що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Тож суд приходить до висновку, ОСОБА_1 та її адвокат Бєломар К.О. попри можливість своєчасно у визначений законом спосіб оскаржити судове рішення зневолювали свої процесуальні права на оскарження судового рішення, а підстави пропуску строку на апеляційне оскарження,наведені адвокатом в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, зокрема на те, що з 24.02.2022 року в Україні введений воєнний стан, який створює об`єктивні перешкоди для реалізації своїх прав на судовий захист, і що в умовах воєнного або надзвичайного стану конституційні права людини на судовий захист не можуть бути обмежені, і така позиція закріплена у рішенні ВС України, від 11.08.2022 року у справі № 199/8478/21 не є належно обґрунтованими.

Отже в задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження адвокату Бєломар К.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , слід відмовити, апеляційну скаргу повернути апелянту у відповідності з вимогами ч. 2ст. 294 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючисьст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Бєломар К.О. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Сумського районного суду Сумської області від 08 липня 2022 року, якою ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 184 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а апеляційну скаргу адвоката Бєломар К.О. повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.