Провадження № 3/344/5828/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк І.П., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , за. ч.1 ст.173-2 Кодексу України .про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 993537 від 09.08.2023 року, 01.08.2023 року о 15 год 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинила відносно колишнього чоловіка домашнє насильство економічного характеру, а саме забрала його особисті речі та замінила замок у спільній квартирі.

Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що в обгрунтування вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 993537 від 09.08.2023 року долучено довідку за результати звернення від 09.08.2023, рапорт від 01.08.2023, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.08.2023, письмові пояснення ОСОБА_2 , письмову заяву ОСОБА_2 , рапорт від 02.08.2023, протокол прийняття про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.08.2023, рапорт від 05.08.2023, протокол прийняття про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05.08.2023., рапорт від 09.08.2023.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , якій роз`яснено вимоги ст.268 КУпАП, пояснила, що своєї вини в вчиненні інкримінованого їй адміністративному правопорушенні не визнає. Вказала, що шлюб із чоловіком розірвано і за рішенням суду дітей залишено на проживання з нею. Квартира, в якій вона змінила замок, а речі чоловіка відправила йому ОСОБА_3 поштою, на праві власності належить її неповнолітньому сину. Оскільки колишній чоловік раніше проживав у вказаній квартирі та протягом року не оплачував комунальні послуги і їй приходили платіжні квитанції із заборгованістю, вона змінила замки в квартирі. Дійти спільної згоди з чоловіком не могли. Протягом тривалого часу ОСОБА_2 в цій квартирі не проживає, проживає за іншою адресою, де є власником житла.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що має право проживати у вказаній квартирі, оскільки вона належить їх спільному сину. Те, що колишня дружина змінила замки, а його речі з квартири нібито викрала, вважає вчиненим щодо нього домашнім насильством економічного характеру.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 280 КУпАП суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення; чи винна особа у його вчиненні; чи підлягає особа адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП), а обов`язок щодо їх (доказів) збирання покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Як зазначено у протоколі від 24.04.2023 ОСОБА_4 вчинив фізичне насильство відносно колишньої дружини, а саме шарпав за одяг та штовхав в плече.

Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП передбачає ознаки - настання наслідків насильства, зокрема, завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, яка могла бути чи була завдана.

Враховуючи пояснення, надані ОСОБА_4 , заяву подану ОСОБА_5 , а також враховуючи те, що між сторонами конфлікту немає, суд приходить до висновку, що підтвердження наявності шкоди психічному чи фізичному здоров`ю потерпілої матеріали справи не містять.

Суд звертає увагу на те, що твердження про наявність ознак певного правопорушення не свідчить про доведеність вини у вчиненні правопорушення .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 не є подружжям і не є членами однієї сім`ї, оскільки шлюб між ними розірвано в установленому законом порядку, спільно не проживають, однак є колишнім подружжям, на яке відповідно до ст.3 Закону України « Про запобігання та протидію домашньому насильству» розповсюджується дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання.

Разом з тим, сукупність досліджених судом доказів свідчить про те, що між ними склалися стійкі конфліктні відносини, які призводять до суперечок та скандалів, оскільки кожна із сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Суд приходить до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 01.08.2023 року застосовувала до потерпілого ОСОБА_2 домашнє насильство та вчинила будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування з метою нанести йому моральну шкоду, шкоду його фізичному, психічному здоров`ю.

Зі змісту пояснень ОСОБА_1 вбачається, що під час подій 01.08.2023 року її дії не виходили за межі звичайних конфліктних відносин між колишнім подружжям, не містять відповідних ознак домашнього насильства та не вказують на їх навмисний характер та наявність наміру спрямованого на заподіяння шкоди будь-якої шкоди потерпілому, не свідчать про порушення прав і свобод потерпілого з використанням значної переваги в силі, яка дозволяє досягти бажаного результату.

Суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Проаналізувавши сукупність наявних у справі доказів, враховуючи неконкретність висунутого обвинувачення, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства економічного характеру стосовно потерпілого ОСОБА_2 недоведена.

Суди неодноразово звертали увагу на недосконалість існуючого КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року та вказували на те, що вказаний кодекс не передбачає можливості закриття провадження за недоведеністю вини у вчиненні правопорушення.

За таких обставин, у разі встановлення недоведеності вини у вчиненні правопорушення, суд зобов`язаний закривати провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, оскільки саме ця правова підстава для закриття провадження відповідає інтересам особи, вину якої не було доведено в суді.

Враховуючи наведене, керуючись принципом доведеності вини поза розумним сумнівом, суд вважає за необхідне закрити вказане провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 22, 34, 35, 173-2, 247, 221, 268, 283, 284, 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Іванна КОВАЛЮК