Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 16.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Дата набрання законної сили: 06.02.2023
Номер судового провадження: не визначено
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2023 року м. Київ

справа №369/11425/22

провадження № 33/824/777/2023

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ,

на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП України

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 26.10.2022 року о 08 год. 10 хв. вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, а саме: керував транспортним засобом HYUNDAI, державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Садовій, с. Віта Поштова Київської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), яким передбачено, що водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі стягненням судового збору в сумі 454 грн. на користь держави.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - Харчук О.П., 15 грудня 2022 року через суд першої інстанції звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану постанову, а провадження у даній справі закрити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що судом першої інстанції було поверхнево розглянуто дану справу, не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи.

Захисник зазначає, що з пояснень ОСОБА_1 , які підтверджуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки йому ніхто не пропонував пройти такий огляд. Також, з пояснень ОСОБА_1 , вбачається, що йому ніхто не вручав копії направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та не ознайомлював з його змістом.

Вказує, що працівники поліції під час виконання своїх службових обов`язків порушили вимог Інструкції, оскільки примусово вимикали відео реєстратор, а також не зафіксували всі обставини подій, зокрема: факту керування транспортним засобом та процедури оформлення адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 , включаючи порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що жодним законом не передбачено можливості таємного відео фіксування особи під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Працівники патрульної поліції перед ввімкненням нагрудних камер, не попередили ОСОБА_1 про застосування відносно нього такого превентивного заходу, що свідчить про недопустимість відео файлів з нагрудних камер у якості доказу. Також вказує, що протокол не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Посилаючись на практику Верховного Суду та ЄСПЛ, зазначає, що протокол та рапорт не можуть визнаватись доказом у справі.

Зазначає, що письмові пояснення ОСОБА_1 , які наявні в матеріалах справи, не можуть бути достатнім доказом.

Вказує, що працівниками поліції під час складання відносно нього протоколу, йому, як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, не були роз`ясненні його права та обов`язки, в тому числі права на захист. Працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортного засобу.

Захисник також звертає увагу на відсутність сторони обвинувачення під час розгляду справи судом першої інстанції, що не узгоджується практикою ЄСПЛ.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримували доводи апеляційної скарги. ОСОБА_1 зазначив, що пояснення, які наявні в матеріалах справи писав не він, а працівники поліції. Підпис поставив не читаючи зміст пояснень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до Закону, у своїх діях поліцейський керується Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затв. Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року).

Відповідно до п.2 Порядку - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є:- запах алкоголю з порожнини рота;- порушення координації рухів;- порушення мови;- виражене тремтіння пальців рук;- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;- поведінка, що не відповідає обстановці.

Водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного сп`яніння (п. 1 розділу 9 Інструкції 2).

Згідно п. 3 Порядку та п. 6 Інструкції огляд проводиться двома способами: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За наявності ознак алкогольного сп`яніння поліцейський проводить огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

За вимогами п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 України, водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ААБ № 041224 від 26.10.2022 р, ОСОБА_1 26.10.2022 року о 08 год. 10 хв. вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, а саме: керував транспортним засобом HYUNDAI, державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Садовій, с. Віта Поштова Київської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

Однак як вбачається з оглянутого відеозапису з місця події, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з допомогою приладу «Драгер», працівниками поліції не було запропоновано останньому пройти даний огляд у медичному закладі, що свідчить про розбіжності наявні у протоколі про адміністративне правопорушення та відеозаписі з камер поліцейського.

З наведено убачається, що поліцейський після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу не висунув вимоги пройти такий огляд в медичному закладі, не доставив останнього для огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад, а натомість склав протокол про адміністративне правопорушення.

Складення поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення без наявності відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я не відповідає вимогам закону, відповідно протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 є недопустимим доказом та не може бути покладений в основу судового рішення про визнання особи винуватою у вчиненні правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, не запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, та не роз`яснено наслідків відмови від огляду.

Оскільки працівниками поліції не було дотримано вимог закону щодо проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, то такий огляд вважається недійсним.

Крім того, відповідно до п. 6 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

При винесенні постанови, суддя місцевого суду оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задоволити, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Желепа

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...