ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/2479/23 Головуючий в 1 інст. Стратій Є.В.
Провадження № 33/807/730/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , його представника адвоката Шутак Ю.В., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою іншого учасника ДТП ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2023 р., якою провадження відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з закінченням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з відомостями, викладеними у постанові: 04.04.2022 р. о 13 год. 15 хв. у м. Запоріжжя по вул. Крива Бухта, 2, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW, 7351, д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не переконався в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем Nissan Tida, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку.

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, з матеріальними збитками, травмованих немає.

Дії особи відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковані за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, згідно з якою постанову суду, якою закрито провадження по справі відносно ОСОБА_3 у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, вважає незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ДТП сталося з вини ОСОБА_1 , який рухаючись в правій крайній смузі в попутному з ним напрямку, різко змінив напрямок руху ліворуч, виїхав спочатку у середню смугу, а потім перестроївся у ліву, де й сталося зіткнення їх автомобілів.

Дорожньо-транспортна пригода була зафіксована на камеру зовнішнього спостереження, відеозапис з якої не був предметом дослідження в суді.

Апелянт вказує, що по справі призначалася інженерно-транспортна експертиза, однак без урахування його пояснень та відеозапису, який було надано суду.

Суд закрив провадження по справі, не визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Просить скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2023 р., постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрити провадження по справі у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Крім того, клопоче про призначення судової інженерно-транспортної експертизи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку ОСОБА_2 та його представника адвоката Шутак Ю.В., які підтримали апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , який не заперечував вимогам апеляційної скарги, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок, викладений у постанові судді Жовтневогорайонного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2023 р. про те, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді відносно ОСОБА_1 закінчився строк притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ст. 38 КУпАП, ґрунтується на обставинах справи, відповідає вимогам закону та в апеляційній скарзі потерпілого не заперечується.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, яка, на його думку, підтверджується матеріалами даної справи, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Апеляційна інстанція вважає, що вказане питання необхідно вирішувати, виходячи з аналізу чинних процесуальних норм КУпАП, а також керуючись положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на справедливий суд щодо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Стаття 6 пункту 2 Конвенції забезпечує «право вважатися невинуватим доти, доки вину не буде доведено в законному порядку».

Мета та наміри Конвенції як інструменту захисту людини вимагає, щоб її положення тлумачилися та застосовувалися таким чином, щоб її гарантії були практичними та ефективними.

Суд в своїх прецедентних рішеннях зазначив, що практичність та ефективність гарантій при тлумаченні та застосуванні положень Конвенції стосується і права, закріпленого в статті 6 пункту 2 Конвенції - презумпції невинуватості.

Презумпція невинуватості, яка розглядається як процесуальна гарантія в контексті самого кримінального провадження, накладає вимоги щодо, зокрема, тягаря доведення, правових презумпції факту і права.

За загальним правилом ст.9 КУпАП наявність складу правопорушення є необхідною підставою для адміністративної відповідальності.

Згідно частини першої цієї статті, особа підлягає адміністративній відповідальності лише за те правопорушення, відносно якого встановлена вина.

Відсутність вини в скоєнні адміністративного правопорушення за зазначеною нормою закону виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши норми національного закону та, враховуючи конвенційні положення стосовно строків давності, апеляційний суд, використовуючи право, надане судам загальної юрисдикції тлумачити зазначені норми для цілей подолання суперечної правозастосовної практики, яка послабляє гарантії державного захисту прав, свобод і законних інтересів громадян від свавільного адміністративного примусу, дійшов до наступного висновку.

Строк давності не тільки забезпечує правову визначеність та остаточність судового рішення, попередження порушень прав осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, але й надає законне право порушнику уникнути переслідування або притягнення до суду за закінченням певного строку після скоєння правопорушення, в даному випадку - притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка підозрюється в здійсненні адміністративного правопорушення, за закінченням строку давності, що передбачений національним законом - частиною 2 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за наявності однієї з обставин, передбачених цією статтею, у тому числі, і у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (п. 7 ст. 247 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, окрім інших підстав, за наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

При цьому, закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, є нереабілітуючою підставою для закриття провадження, а отже оскаржуваним рішенням, на противагу позиції апелянта, не було встановлено відсутності у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, що тягнуло б закриття провадження саме з реабілітуючої підстави.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не порушив вимоги ПДР, в його діях немає невідповідностей Правилам дорожнього руху, що знаходяться в причинному зв`язку з ДТП не розглядаються у даному провадженні через призму складеного саме відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, переглядаючи дану справу у межах апеляційної скарги ОСОБА_2 , апеляційна інстанція не вбачає жодних підстав для скасування оскаржуваної постанови місцевого суду та прийняття нової постанови про визнання ОСОБА_1 винним. Закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав спливу строку накладення адміністративного стягнення є таким, що відповідає положення ст. 247 КУпАП.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

За наведених вище обставин, зазначені в апеляційній скарзі твердження правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2023 р., якою провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник

Дата документу Справа № 331/2479/23